Title: Siivousaineet
Course: Puhtauspalvelualan perusteet

Siivousaineiden valinnassa tulee huomioida lika joka poistetaan ja pintamateriaali jolta poistetaan.

Puhdistusaineen pH-luku ilmaisee sen emäksisyyttä tai happamuutta. pH-luvun perusteella voidaan päätellä mihin tarkoitukseen sitä käytetään: Millaista likaa puhdistusaine poistaa? Minkälaiselle pintamateriaalille puhdistusaine sopii? Miten puhdistusainetta käytettäessä pitää suojautua?

Tässä osiossa perehdytään siivousaineisiin, niiden käyttötarkoitukseen, pH-lukuun, tehoaineisiin ja käyttöön siivouksessa. Miksi on tärkeää annostella oikein ja mitä tapahtuu jos annostellaan liikaa tai liian vähän. Opitaan siivousaineiden varoitusmerkit ja käyttöturvallisuustiedote.

Siivousaineita on pintojen puhdistamiseen, hoitoon ja suojaukseen käytettävät aineet. Siivousaineita käytettäessä on tärkeää tuntea niiden tehokkuus, käyttöturvallisuus sekä vaikutukset pintamateriaaleihin ja ympäristöön.

Puhdistusaineiden oikea annostelu on tärkeää, koska aineet ovat tiivisteitä, joissa on pieni annostelu. Oikea annostelu varmistaa tavoitellun puhtaustason, vaikuttaa vähentävästi kustannuksiin sekä kuormittaa ympäristöä mahdollisimman vähän.

Puhdistusaineet jaotellaan yleensä pH:n mukaan.  pH-käsite on yksi siivousalan keskeisimmistä käsitteistä.

- pH ilmaisee puhdistusaineen emäksisyyttä/happamuutta.
- pH:ta kuvataan asteikolla 0–14, jonka keskipistettä (pH 7) sanotaan neutraaliksi.
- Mitä pienempi pH-luku on, sitä happamampi aine on ja vastaavasti mitä suurempi pH-luku on, sitä emäksisempi aine on.
- pH-luku antaa suuntaa siitä, minkälaisia turvallisuustoimenpiteitä aineen käyttö edellyttää ja mihin käyttötarkoituksiin aine soveltuu.

pH-asteikossa yksi yksikkö vastaa kymmenkertaista eroa tuotteen happamuudessa ja emäksisyydessä. Tästä aiheutuu mm. se, että pH-asteikon ääripäissä aineet ovat hyvin voimakkaita, joten niiden annostelussa, käytössä ja niiltä suojautumisessa on oltava erityisen huolellinen.

Käyttöliuoksen pH ilmoitetaan usein aineen pakkauksessa, tuotteen pH löytyy käyttöturvallisuustiedotteista. sekä tuotelehdestä.

Annostuksen lisäys ei nosta käyttöliuoksen pH:ta puskuroinnin vuoksi kuin tiettyyn rajaan asti, joten yliannostuksella ei voida lisätä puhdistustehoa. Puhdistusaine voidaan puskuroida myös siten, että käyttöliuoksen pH nousee tuotteen pH:ta suuremmaksi.

Puhdistusaineet jaotellaan yleensä pH:n mukaan seuraavasti:

- Vahvasti emäksiset aineet pH 11,1–14
- Emäksiset aineet pH 10,1–11
- Heikosti emäksiset aineet pH 8,1–10
- Neutraalit aineet pH 6–8
- Happamat aineet pH 2–5,9
- Vahvasti happamat aineet pH 0–1,9

Neutraalit puhdistusaineet pH 6–8

Neutraaleja puhdistusaineita käytetään ylläpitosiivousaineena poistamaan pinnoilta irtolikaa ja kiinnittynyttä likaa, lasipintojen puhdistusaineena, käsiastianpesuaineena ja laimentamattomana tahrojen poistoon.

Neutraalit aineet ovat turvallisia sekä käyttäjälle että pintamateriaaleille. Niiden käyttö ei yleensä edellytä suojaimia, mutta suojakäsineiden käyttö on suositeltavaa, mikäli kädet kuivuvat herkästi.

Käytettäessä neutraaleja puhdistusaineita käyttöohjeen mukaisina laimennoksina niitä ei tarvitse huuhdella.

Heikosti emäksiset puhdistusaineet pH 8,1–10

Heikosti emäksisiä puhdistusaineita käytetään ylläpitosiivousaineina poistamaan irtolikaa ja kiinnittynyttä likaa. Joitakin heikosti emäksisiä puhdistusaineita voidaan käyttää myös lattiapintojen hoitoaineena. Heikosti emäksinen aine voi olla riittävän tehokas myös kaluste- ja seinäpintojen perussiivousaineena, mikäli pinnat ovat helposti puhdistettavia tai eivät kestä voimakkaampia puhdistusaineita.

Suojakäsineiden käyttö on suositeltavaa. Ylläpitosiivoukseen annosteluohjeen mukaisesti käytettynä heikosti emäksisiä aineita ei yleensä tarvitse huuhtoa. Mikäli ainetta käytetään vahvempana liuoksena esimerkiksi lattioiden pesuun, lattia on syytä huuhdella esimerkiksi pintapesuun tai perussiivoukseen.

Emäksiset, pH 10,1–11 ja vahvasti emäksiset aineet 11,1–14

Emäksisiä ja vahvasti emäksisiä aineita käytetään vaikean rasva- ja öljylian poistamiseen, perussiivousaineena, vahanpoistoaineena, uuninpuhdistusaineena ja koneastianpesuaineena. Aineet ovat yleensä huuhdottavia ja suojakäsineiden käyttö on välttämätöntä, koska emäksiset aineet poistavat myös ihorasvaa. Peruspesussa kitkapohjaisten kumisaappaiden käyttö on suositeltavaa.

Useimmat pintamateriaalit kestävät emäksisiä aineita. Emäksisille aineille arkoja ovat linoleumi (max. 10 pH), kevytmetallipinnat (alumiini), emali sekä maalatut ja lakatut pinnat. Laimentamattomalla emäksisellä aineella ei tule pestä pintaa, ellei tarkoin tiedä sen kestävyyttä, koska aine voi muuttaa materiaalin värin.

Happamat, pH 2–5,9 ja vahvasti happamat, pH 0–1,9

Heikosti happamia aineita käytetään yleisesti saniteetti- ja pesutilojen päivittäisessä puhdistuksessa. Happamuus estää pisarajälkien syntymistä ja pitää keraamisen laatan ja hanojen pinnat kirkkaina.

Happamia aineita käytetään tarvittaessa saostumien, kuten kalkki-, ruoste- ja kuparisaostumien, virtsakiven ja kalkkisaippuan poistoon. Hapan aine pystyy liottamaan saostuman vesiliukoiseen muotoon.

Happamat aineet voivat syövyttää myös ihoa, joten suojakäsineiden käyttö on suositeltavaa. Happamat aineet syövyttävät keraamisen laatan sauma-aineita, emalia, useimpia kivipintoja ja metalleja.

Keraamisen laatan saumat pitää kostuttaa puhtaalla vedellä ennen happaman aineen käyttöä, jotta ne eivät ime hapanta liuosta. Käytettäessä voimakkaita happoja on pinnat syytä huuhdella ja sen jälkeen vielä neutraloida emäksisellä puhdistusaineella. Tilojen tuuletuksesta on syytä myös huolehtia.

Tehoaineet

Tehoaineet antavat tuotteelle sen ominaisuudet. Tehoaineiden ominaisuuksien, tehtävien ja käytön tunteminen helpottavat puhdistusaineen oikean ja turvallisen käytön omaksumista. Puhdistusaineiden tehoaineita ovat tensidit, emäkset, hapot, liuotteet ja desinfioivat aineet. Kullekin tehoaineella on oma tärkeä tehtävänsä erityyppisissä puhdistusaineissa

Tensidit:

Tensidit ovat puhdistusaineiden eniten käytetty tehoaine.

- Tensidi toimii puhdistustapahtumassa siten, että se ensin poistaa veden pintajännitystä, jolloin liuos pääsee kostuttamaan pintaa.
- Toiseksi tensidi pystyy hajottamaan likaa; tietyt tensidit tehoavat hyvin hiukkaslikaan ja tietyt taas rasvalikaan.
- Kolmas tensidin tärkeä tehtävä on estää lian takaisinlaskeutuminen. Se tapahtuu osin sähköisten voimien avulla, ts. tensidien ympäröimät likahiukkaset hylkivät toisiaan ja puhdistettavaa pintaa. Joidenkin tensidien avulla voidaan muodostaa lattiamateriaalin pintaan lian tarttumista ehkäisevä kalvo.

Saippua

Tensideistä vanhin on saippua, joka valmistetaan rasvoista saostamalla rasvahapot natrium- ja kaliumsuolaksi. Saippualla on monia hyviä ominaisuuksia, se pesee hyvin lämpimässä vedessä ja vaahtoaa vähän. Saippualle haettiin kuitenkin vaihtoehtoja siksi, että saippua muodostaa sakan veden kovuutta aiheuttavien suolojen kanssa, toimii huonosti kylmässä vedessä ja on vaikeasti huuhtoutuvaa. Näitä huonoina pidettyjä ominaisuuksia on siivousmenetelmien ja -välineiden kehittyessä hyödynnetty lisäämällä saippuaa puhdistus- ja hoitoaineeseen muodostamaan pinnalle suojaava kerrosta.

Synteettiset tensidit

Saippuaa yleisempiä tänä päivänä ovat synteettiset tensidit. Ne valmistetaan nykyisin yleisesti kasvi- ja eläinrasvapohjaisista tuotteista, aiemmin synteettiset tensidit valmistettiin teollisesti maaöljystä. Synteettiset tensidit toimivat hyvin jo kylmässäkin vedessä. Niiden vaahtoaminen ja pinnoilta huuhtoutuminen vaihtelevat tensidityypin mukaan.

Tensidit jaotellaan neljään eri ryhmään:

Synteettiset tensidit | Tehtävä
Anioniset tensidit
poistavat hyvin hiukkaslikaa

vaahtoavat runsaasti

ei sovellu konemenetelmiin sellaisenaan

käytetään astianpesuaineissa

tunnetuin saippua
Ionittomat tensidit
sietävät veden kovuutta paremmin

emulgoivat rasvaa tehokkaammin

vaahtoavat vähemmän

käytetään konemenetelmiin
Kationiaktiiviset tensidit

ovat ammoniakin johdannaisia eli kvatteja, joilla lievä desinfioiva vaikutus
ei irrota likaa hyvin

poistaa sähköisyyttä

voi sisältää desinfioivia ominaisuuksia

käytetään happamissa siivousaineissa

käytetään ionittomien tensidien kanssa
Amfoteeriset tensidit

toimintaan vaikuttaa siivousaineliuoksen pH:n emäksisessä liuoksessa amfoteeriset tensidit ovat anionisia ja happamissa kationisia
tunkeutuvat hyvin likaiseen pintaan

hyvä lian irrotuskyky

lievä desinfioiva vaikutus

käytetään erikoispuhdistusaineissa

käytetään henkilökohtaiseen hygieniaan

Kelaatit

Kelaatit auttavat tensidejä toimimaan tehtävässään poistamalla veden kovuustekijöitä. Kelaatteja ovat muun muuassa EDTA, MGDA ja fosfaatit. Fosfaatit rehevöittävät vesistöjä, mutta ne saadaan nykyisin lähes täydellisesti saostettua jätevedestä. Markkinoilla olevissa ammattilaisille suunnatuissa tuotteissa saa olla fosfaattia, mutta sen käyttö kuluttajatuotteissa kiellettiin v.2013

Emäkset

Emäs on aine, joka vesiliuoksessa nostaa liuoksen pH:n yli 7. Emäksisiä aineita käytetään puhdistusaineissa mm. tehostamaan tensidien pesutehoa, parantamaan rasva- ja öljylian irrotuskykyä ja pehmentämään vettä. Emäksisten aineiden voimakkuus vaihtelee. Ammoniakki on heikko emäs, silikaatit ja hydroksit ovat vahvoja emäksiä.

Emäkset eroavat haitalisuuden suhteen. Vahvat emäkset irrottavat tehokkaasti rasvalikaa myös iholta, joten suojakäsineiden käyttö on erittäin tärkeää. Myös pintamateriaalit, etenkin kevytmetallit, linoleumi, maalatut, lakatut ja vahatut pinnat sekä emalipinnat voivat vahingoittua vahvojen emästen vaikutuksesta. Emästen huuhtoutumisessa ja haihtuvuudessa on eroja. Silikaatit ja hydroksidit ovat varsin huonosti huuhtoutuvia, kun taas ammoniakki ja jotkut amiinit haihtuvat pinnoilta.

Emäksiset aineet neutraloituvat jätevesissä ja hajoavat ympäristössä.

Hapot

Hapot ovat aineita, joilla saadaan pH laskemaan alle 7. Happoja käytetään puhdistusaineissa pääasiassa liuottamaan saostumia, kuten ruoste-. kupari- ja kalkkisaostumia sekä virtsakiveä ja kalkkisaippuaa. Joitakin heikkoja happoja käytetään puskurointiaineena pitämään tuotteen pH tasaisena koko puhdistustapahtuman ajan.

Happamat aineet voivat syövyttää myös ihoa, joten suojakäsineiden käyttö on suositeltavaa.

Desinfektioaineet ja desinfioivat puhdistusaineet

Desinfektioaineet ovat aineita, jotka tuhoavat haitallisia pieneliöitä puhtailta pinnoilta.

Desinfioivat puhdistusaineet ovat aineita, jotka sisältävät sekä puhdistavia että desinfioivia aineita. Aineet sanalla kertaa sekä puhdistavat pinnan että tuhoavat pinnalta mikrobeja. Joillakin desinfioivilla aineilla on myös hajua poistavia ja valkaisevia ominaisuuksia.

Desinfektioaineiden ja desinfioivien puhdistusaineiden käyttö perustuu tarpeeseen poistaa pinnoilta haitallisia mikrobeja, jotka voivat aiheuttaa esimerkiksi sairastumisen tai ruoka-aineiden pilaantumisen. Desinfioivien aineiden käyttö on nykyisin hyvin vähäistä, koska tutkimuksissa todettu, että kunnollinen ja oikein tehty lian poisto vähentää riittävästi mikrobimäärää.

Desinfioivien aineiden käytössä on olemassa suosituksia sairaalatiloihin ja elintarviketeollisuuteen. Muissa tiloissa desinfioivien aineiden käyttö arvioidaan tilakohtaisesti.

Desinfioivina aineina käytetään peroksygeenejä, kvaternäärisiä ammoniumyhdisteitä, alkoholeja, entsyymejä ja klooriyhdisteitä.

Peroksygeenit = peretikka ja vetyperoksidi | Tehokkaita desinfektioaineita, tehoavat lähes kaikkiin mikrobeihin. Helppokäyttöisiä, nopeatehoisia ja soveltuvat useimmille pintamateriaaleille
Alkoholit = etanoli ja isopropanoli 60-80% laimennoksena | Teholtaan nopeita ja laajavaikutteisia aineita. Tunkeutuvat huonosti lian läpi, suositellaan käytettäväksi pienten puhdistettujen pintojen desinfiointiin.
Klooriyhdisteet | Luotettava ja laajatehoinen aine. Tehoaa useimmat mikrobit jo varsin pienissä pitoisuuksissa. Ympäristön kannalta haitallinen aine, voi muodostaa haitallisia ja hitaasti hajoavia yhdisteitä. Käyttöliuos valmistetaan aina viileään veteen. Klooripitoista tuotetta ei saa käyttää samanaikaisesti happamien aineiden kanssa.
Kvaternääriset ammoniumyhdisteet eli kvatit | Suositellaan kuivien tilojen desinfioivaan puhdistukseen. Voivat olla pH:ltaan happamia, neutraaleja tai emäksisiä. Kvatit ovat haihtumattomia, joten niiden käyttö ei edellytä erityisiä turvallisuustoimenpiteitä.
Entsyymit = luonnon omia entsyymejä proteaasia ja lipaasia | Hajottavat likaa, mutta niillä on tutkimusten mukaan myös desinfioivaa vaikutusta. Käytetty etenkin uimahallitilojen siivouksessa. Hajoavat nopeasti, joten ne eivät ole ympäristölle vahingollisia.
Probiootit = ihmiselle hyödyllisiä mikrobeja | Hajottavat likaa ja estävät haitallisten bakteerien lisääntymisen pinnoilla viemällä niiden elintilan. Turvallisia käyttää ja ne eivät kuormita ympäristöä. Ongelmaksi saattaa muodostua niiden lyhyt säilyvyysaika.

Puhdistusaineiden käyttö

Tutustu huolellisesti pakkausmerkintöihin ja tarkista tuotteen käyttökohteet ja -ohjeet. Jos pakkauksessa on varoitusetiketti, perehdy siihen erityisen huolellisesti. Käytä ainetta aina annosteluohjeen mukaisesti. Aloita käyttöliuoksen teho pienimmästä annostuksesta. Mittaa astiaan sopiva määrä viileää tai lämmintä vettä ja annostele aina ohjeen mukaan. Jos puhdistusaine sisältää terveydelle haitallisia aineosia, käytä kylmää tai viileää vettä, sillä lämpimästä vedestä aineet nousevat ilmaan ja ärsyttävät silmiä ja hengityselimiä.

Yliannostus ei välttämättä paranna puhdistustehoa, vaan seurauksena saattaa olla pintamateriaalien vaurioituminen tai runsaan vaahdon muodostuminen. Runsas vaahto haittaa puhdistustapahtumaa hidastamalla pinnan kostutusta, heikentämällä käytettyä mekaniikkaa ja lisää huuhtelutarvetta. Yliannostuksen seurauksena pinnoille voi jäädä myös puhdistusainejäämiä, joihin lika tarttuu entistä helpommin. Vaikka puhdistusaineita on kehitetty vähemmän ympäristöä kuormittaviksi, ei ympäristöä tule kuormittaa tarpeettomalla puhdistusaineiden yliannostuksella, Yliannostus lisää myös siivouskustannuksia.

Työntekijän kannalta olisi hyvä valita sellaiset työmenetelmät, joissa käsien kastelu puhdistusaineliuoksessa olisi mahdollisimman vähäistä. Puhdistusaineliuosten sumuttamista on kuitenkin syytä välttää varsinkin, jos tuote sisältää terveydelle vaaralliseksi luokiteltuja aineita. Hienojakoisena sumuna oleva aine joutuu helpommin hengitysilmaan kuin esimerkiksi käyttöpullosta ruiskutettu aine.

Siivousaineiden käyttöturvallisuus

Siivousaineita käytettäessä tarvitaan tietoa sen ominaisuuksista ja käyttöturvallisuudesta. Tärkeimmät tietolähteet tällöin ovat pakkausmerkinnät, tuote-esite ja käyttöturvallisuustiedote. Pakkausmerkintöihin vaikuttaa se, onko tuote tarkoitettu kuluttajille vai ammattikäyttöön.

Varoitusmerkit

Siivousaineiden säilytys ja säilyvyys

Siivousaineet säilytetään huoneenlämpöisessä tilassa. Jäätyessä useimpien siivousaineiden rakenne muuttuu, jolloin ne tulevat käyttökelvottomiksi. Säilytystilan on oltava lukollinen tai ainakin pois lasten ulottuvilta. Siivousaineet säilytetään aina omassa pakkauksessaan tai pakkauksesta, jonka päälle on merkitty tuoteselosteessa vaadittavat merkinnät. Siivousaineita ei saa siirtää elintarvikepakkausta muistuttavaan pakkaukseen.

Siivousaineiden säilyvyys riippuu koostumuksesta. Viimeinen käyttöpäivä on aina syytä tarkistaa tuotteen pakkauksesta erityisesti desinfioivissa puhdistusaineissa, joiden desinfioiva vaikutus voi hävitä. Vanhentuneet siivousaineet hävitetään käyttöturvallisuustiedotteen ohjeiden mukaisesti.

Testaa tietosi:

Perehdy siivousaineet osion opetusmateriaaliin ja sen jälkeen testaa tietosi puhdistusaineista. Testissä on 15 oikein/väärin väittämää. Sinun tulee saada kaikki oikein, jotta olet läpäissyt testin. Testin kysymykset vaihtuvat jokaisella kerralla.

Aineisto