Title: Sukupuoliennakkoluulo
Course: Sosiaalinen inkluusio > Section: Tiedostamaton ennakkoasenne

Johdanto

Opettajat tekevät työssään päivittäin useita päätöksiä , kuten päättävät, mitä spontaaneja kysymyksiä esittää luokalle, ketkä oppilaat kutsua vastaamaan, miten antaa palautetta jne. Nämä päätökset voidaan suunnitella etukäteen, esimerkiksi silloin, kun opettaja on jo ennen oppituntia päättänyt kysyä tietyn kysymyksen tietyltä oppilaalta, tai ne voivat olla spontaanimpia, kuten aloitteet tai vastaukset. Usein opettajat "ajattelevat jaloillaan" ja heidän on tehtävä päivittäin lukuisia nopeita päätöksiä; valintoja, joita voivat ohjata erilaiset ennakkoluulot.

Stereotypioiden ja ennakkoluulojen torjuminen sekä oikeudenmukaisuuden ja tasa-arvon edistäminen ovat keskeisiä osia Agenda 2030:ssa (YK, 2023), jossa tavoite 4 on "varmistaa osallistava ja oikeudenmukainen laadukas koulutus ja edistää elinikäisiä oppimismahdollisuuksia kaikille" ja tavoite 5 on "saavuttaa sukupuolten tasa-arvo ja voimaannuttaa kaikki naiset ja tytöt". Tätä tukee Euroopan unionin sukupuolten tasa-arvostrategia vuosille 2020–2025 (Euroopan komissio, 2020), joka korostaa keskeistä tavoitetta haastaa sukupuolistereotypiat. Näin ollen opettajankoulutuksessa saattaa olla tarpeen toteuttaa erityisiä toimia opiskelijoiden osallisuuden ja tasapuolisen kohtelun suojelemiseksi, edistämiseksi ja helpottamiseksi. On tärkeää, että opettajat ovat tietoisia ennakkoluuloistaan ja oppivat torjumaan niitä saavuttaakseen Agenda 2030:n ja Euroopan unionin sukupuolten tasa-arvostrategian tavoitteet.

Kuvaus

Sukupuoliennakkoluulo on käyttäytymistä, jossa suositaan yhtä sukupuoltatoisen kustannuksella. Useimmiten sukupuoliennakkoluulo on miesten suosimista naisten sijaan. Jotta voimme määritellä sukupuoliennakkoluulon täysin, meidän on ensin tehtävä ero termien biologinen sukupuoli (sex) ja sosiaalinen sukupuoli (gender) välillä. 'Biologinen sukupuoli' (sex) viittaa biologisiin ja geneettisiin eroihin, joita tavallisesti esiintyy miesten ja naisten välillä. Nämä erot ovat universaaleja – ne eivät ole erilaisia kulttuurien tai yhteisöjen välillä. Naisten ja miesten biologiset ominaisuudet, koostuvat usein ensisijaisista tai toissijaisista sukupuoliominaisuuksista.

'Sosiaalinen sukupuoli' (gender) on jotain, mitä opit, ja se perustuu siihen, miten yhteisösi ihmiset näkevät erot miesten ja naisten välillä. Se voi myös muuttua; sukupuoliroolit muuttuvat ajan myötä ja ne voivat olla hyvin erilaisia eri yhteisöissä, eri maissa ja eri kulttuureissa. Kun käytämme sosiaalinen sukupuoli-termiä (gender), tarkoitamme erilaisia sosiaalisesti konstruoituja odotuksia ja rooleja miehille ja naisille. Erityisesti naisten odotetaan osoittavan naisellista käytöstä ja miesten odotetaan toimivan miehekkäällä tavalla.

Miehet ja naiset ovat yleensä rajoitettuja käyttäytymisessään, vastuissaan ja valinnoissaan, koska yhteiskunta odottaa heiltä tiettyjä asioita. Nämä ovat sukupuolirooleja ja sukupuolistereotypioita.

Sukupuoliennakkoluulo ilmenee monin eri tavoin, jotka ylläpitävät epätasa-arvoa ja vahvistavat haitallisia stereotypioita. Tarkastelemalla näitä erilaisia ilmenemismuotoja voimme tunnistaa ne hienovaraiset tavat, joilla ennakkoluulot tunkeutuvat elämäämme. Syrjivistä rekrytointikäytännöistä sukupuoleen perustuvien oletusten ja ennakkoluulojen kautta sukupuoliennakkoluulon vaikutus ulottuu paljon yksilöllisiä kokemuksia pidemmälle, muokaten yhteiskunnallisia normeja ja ylläpitäen systeemistä epätasa-arvoa.

Sukupuoliennakkoluulolla on syvällisiä psykologisia ja yhteiskunnallisia taustatekijöitä. Kulttuuriset tekijät ja media vaikuttavat merkittävästi näiden ennakkoluulojen ylläpitämiseen ja vahvistamiseen. Sukupuolistereotypioiden esittäminen mediassa ja populaarikulttuurissa muokkaa sitä, miten yksilöt näkevät itsensä ja toiset, mikä osaltaan ylläpitää sukupuoliennakkoluuloa. Lisäksi implisiittinen ennakkoluulo sekä tiedostamattomat assosiaatiomme ja asenteemme, voivat vaikuttaa voimakkaasti päätöksentekoprosesseihin pahentaen sukupuolten epätasa-arvoa. Nämä ennakkoluulot voivat suosia miehiä naisten kustannuksella tai asettaa etusijalle maskuliiniset piirteet ja käyttäytymismallit, mikä ylläpitää epätasa-arvoa ja rajoittaa naisten mahdollisuuksia.

Koulutuksessa sukupuoliennakkoluulo voi ilmetä epätasa-arvoisina mahdollisuuksina ja odotuksina. Naisia voidaan lannistaa hakeutumasta tietyille aloille tai osallistumasta sellaisiin toimintoihin, jotka perinteisesti liitetään miehiin. Lisäksi tämä ennakkoluulo voi estää tasa-arvon saavuttamista ihmissuhteissa, ylläpitäen käsitystä, että tietyt alueet on varattu yhdelle sukupuolelle, mikä rajoittaa kasvun ja innovaatioiden mahdollisuuksia.

On tärkeää tunnistaa, että sukupuoliennakkoluulo ei ole pelkästään naisten asia. Sukupuoliennakkoluulo voi vaikuttaa myös miehiin, erityisesti kun on kyse yhteiskunnan odotuksista suhteessa maskuliinisuuteen sekä tunteiden ilmaisusta. Kyseenalaistamalla nämä jäykät sukupuolinormit voimme luoda osallistavamman yhteiskunnan, joka sallii kaikkien sukupuolten yksilöiden ilmaista itseään aidosti ja ilman tuomitsemista.

Keskeiset kysymykset ovat: Missä määrin oppilaitosten ja opettajien odotukset mies- ja naisopiskelijoista vaikuttavat näiden kehitykseen, käyttäytymiseen ja akateemiseen menestykseen koulussa? Miten luokkahuoneen vuorovaikutukset ja koulun opetussuunnitelmat sosiaalisesti konstruoivat sitä mitä tarkoittaa olla nainen ja mies, ja millä tavoin se rajoittaa nais- ja miesopiskelijoiden mahdollisuuksia kouluissa?

Luokkahuoneet ovat yhteiskunnan mikrokosmoksia ja heijastavat sukupuolirooleja, joita opettajat ja opiskelijat kehittävät sosiaalistumismalliensa kautta.

Katso nämä videot:

Sukupuolten tasa-arvo – Kuinka poistaa sukupuoliennakkoluulo luokkahuoneissa (4:59 min)

Mikä toimii: Sukupuolten tasa-arvo suunnittelun kautta (3:08 min)

Toiminta

Harjoitus tiedostamattomasta sukupuoliennakkoluulosta

"Lääkärini aikaisemmin aamulla lausumat sanat kaikuivat yhä korvissani, kun huomasin jarruttavani autoani välttääkseni törmäyksen." Epäpätevän kuljettajan ajoneuvo leikkasi kahden kaistan yli liikenneympyrässä aivan edessäni. Hikoillen jatkoin matkaa jättääkseni huutavan lapseni lastenhoitajan luo. Se oli kiireinen aamu.

Lue tarina uudelleen ja kirjoita ylös, minkä sukupuolen alitajuisesti annoit siinä oleville hahmoille.

KERTOJA:

LÄÄKÄRI:

EPÄPÄTEVÄ KULJETTAJA:

KILJUVA LAPSI:

LASTENHOITAJA:

Miksi luulet, että annoit nuo sukupuolet? Olitko edes tietoinen, että teit niin, kun luit tarinan ensimmäisen kerran? Kun tulit tietoiseksi sukupuolten määrittelemisestä , olisitko se muuttanut mitään?

Tässä tarkastelemme käytännön esimerkkejä siitä, miten opettajan ennakkoasenne voi vaikuttaa oppilaisiin oppimisympäristössä. Tavoitteenamme on tarjota sinulle näkemyksiä, jotka auttavat sinua navigoimaan tällaisissa tilanteissa opettaessasi.

Esimerkit

Sukupuoliennakkoluulo voi aiheuttaa sen, että opettajat ja koulut kohtelevat sukupuolia eri tavoin ja soveltavat sääntöjä epäjohdonmukaisesti, mikä voi hämärtää odotuksia.

Koska sukupuolittuneet odotukset ovat yhteiskunnassa yleisiä, emme välttämättä huomaa epäjohdonmukaisuuksia ja epätasa-arvoisuuksia, jotka saattavat olla läsnä käytännöissämme.

Sukupuoliennakkoluuloja opiskelija/opettaja-vuorovaikutuksessa on dokumentoitu luokkahuoneissa kaikilla koulutustasoilla. Sukupuolieriytetyn opetuksen alueet sisältävät:

- Opettajan kysymykset/opiskelijan vastaukset: Opettajat osallistavat miesopiskelijoita kysymys- ja vastausjaksoihin useammin kuin naisopiskelijoita.
- Opettajan kysymysten/sanktioiden tyypit: Opettajat esittivät miespuolisille osallistujille enemmän avoimia, ajatuksia herättäviä kysymyksiä kuin naisopiskelijoille, pitäen yllä odotusta, että miesopiskelijat ovat kykenevämpiä abstraktiin ajatteluun. Nämä havainnot korostuvat eri aihealueilla, erityisesti matematiikassa, tieteessä ja teknologiassa.
- Käyttäytyminen ja seuraamukset: Odotetaan, että miesosallistujat ovat äänekkäämpiä ja ehkä siksi sama käytös naisopiskelijoilla sanktioidaan. Kun naisopiskelijat osoittavat riehakasta käytöstä ja huutavat vastauksen impulsiivisesti, heitä nuhdellaan tavoilla, joilla heidän säännöllisesti samalla tavalla käyttäytyviä miespuolisia vertaisiaan ei nuhdella. Odotetaan, että tytöt ovat siistimpiä, joko työnsä esittelyssä tai luokkahuoneen siistinä pitämisessä.
- Opiskelijan ääni tai "puheaika": Tutkimuksissa on havaittu, että luokkahuonekeskusteluissa pojat nostavat usein kätensä, joskus impulsiivisesti, joskus edes tietämättä vastausta. Käänteisesti tutkimukset ovat havainneet, että tytöt eivät yleensä nosta kättään yhtä usein ja heidät jätetään usein huomiotta kun he tekevät niin, samalla kun etusija annetaan miesopiskelijoille.
- Odotteluaika: Kun opettajat esittävät luokalle kysymyksiä, heillä on taipumus odottaa pidempään miesoppilaiden kuin naisoppilaiden kohdalla. Opettajat odottavat pojilta abstraktimpaa tai korkeampaa ajattelutapaa, ja nämä odotukset ilmenevät pidempinä odotteluaikoina. "Odotteluaika" viittaa ajanjaksoon, joka kuluu kysymyksen esittämisen ja opiskelijan vastaamiseen kutsumisen välillä. Tutkimus on tunnistanut tämän opettajalle tärkeäksi tekniikaksi, joka kannustaa kaikkien oppilaiden täysipainoiseen osallistumiseen ja edistää korkeampaa ajattelua yksinkertaisen muistamisen sijaan.
- Opettaja-oppilas valmennus: Opettajat pyrkivät valmentamaan miesoppilaitaan oikeisiin vastauksiin kannustamalla ja houkuttelemalla, mutta siirtyvät seuraavaan oppilaaseen kun naisoppilas antaa väärän vastauksen.
- Opettaja määräsi "tehtävät": Opettajien valitsemat luokka-avustajat ovat huolellisesti valittuja naisopiskelijoita; pojat valitaan todennäköisemmin esittelemään ja käyttämään teknisiä laitteita sekä osallistumaan aktiivisesti materiaalien käyttöön kokeiden aikana.

Itsereflektiokysymykset

Tässä on muutamia kysymyksiä, jotka auttavat sinua pohtimaan vastaavia tilanteita, joita olet saattanut kohdata opettaessasi. Onko sinulle tapahtunut mitään alla luetelluista tilanteista opetuskokemuksiesi aikana?

- Onko kielesi aina inklusiivista? Käytätkö ilmaisuja kuten 'Tulkaa pojat' ajattelematta vai teetkö tahattomasti oletuksia sisältäviä lausuntoja
- Sovellatko käytettävissäsi olevia keppiä ja porkkanaa tasapuolisesti?
- Onko esimerkiksi sellaisia opiskelijoita, joille annat luvan huudella muita enemmän?
- Onko sinulla alhaisemmat odotukset joillekin oppijoille? Mikä mielestäsi on sen juurisyy?
- Salliiko kysymyksesi luokassa kaikkien osallistua ja arvioida oppimistaan?
- Ovatko aiemmat kokemukset perheistä tai sisaruksista vaikuttaneet näkemykseesi oppilaista?

Pohdittuasi opetuskokemuksiasi olet ehkä huomannut, että sukupuoleen liittyviä ennakkoluuloja saattaa olla. Miten voit käsitellä näitä ennakkoluuloja? Mitä toimenpiteitä voit tehdä varmistaaksesi ystävällisen ja osallistavan ympäristön kaikille opiskelijoille sukupuolesta riippumatta? Seuraavaksi muutamia työkaluja, jotka auttavat sinua selviytymään tästä haasteesta.

Käytännölliset menetelmät ja työkalut

Koulutuksen sukupuolten tasa-arvon alalla tunnustetaan yleisesti, että tasa-arvoisilla luokkahuoneympäristöillä on seuraavat yhteiset ominaisuudet:

- Luokkahuoneet ovat välittäviä yhteisöjä, joissa yksilöt tuntevat olonsa turvalliseksi ja joissa ymmärrystä edistetään vertaisten keskuudessa.
- Luokkahuoneissa ei ole väkivaltaa eikä ikätovereiden tai aikuisten häirintää.
- Luokkahuoneissa on rutiineja ja menettelytapoja, jotka varmistavat yhtäläiset mahdollisuudet opetusmateriaaleihin ja kouluajan ulkopuolisiin aktiviteetteihin.
- Luokkahuoneissa on "sukupuoliagenda", joka viittaa opiskelijoihin kohdistuvien sukupuolittuneiden odotusten purkamiseen ja kannustaa jokaista opiskelijaa osallistumaan täysimääräisesti, mukaan lukien ei-stereotyyppisten käyttäytymismuotojen ilmaiseminen.
- Luokkahuoneet käsittelevät ”vältettyä opetussuunnitelmaa” tutkimalla niitä, jotka on jätetty pois, ja integroimalla vältettyjä aiheita, kuten seksuaalisuus, väkivalta, hyväksikäyttö ja sukupuolipolitiikka.
- Luokkahuoneet käsittelevät opiskelijoiden kokemuksia antamalla tehtäviä tai projekteja, jotka kehittävät kaikkien opiskelijoiden kykyä nähdä elämänkokemuksensa osana tietoa.

On olemassa muutamia huomioon otettavia keskeisiä näkökohtia, ja joitakin konkreettisia askeleita, joita otettaessa voidaan alkaa luoda samat mahdollisuudet ja oikeat osallistumisedellytykset kaikille opiskelijoille tarjoava oppimisympäristö. Osallistavan ja puolueettoman ympäristön luominen on prosessi, joka vaatii sitoutumista ja myös oppilaitosten yleistä osallistumista.

VAIHE 1

OLE TIETOINEN ja tee muistiinpanoja vuorovaikutuksista luokassasi.

Ensimmäinen askel on olla tietoinen ja hyväksyä, että meillä kaikilla on ennakkoluuloja.

Tee muistiinpanoja ja seuraa käyttäytymistäsi ja vuorovaikutustasi eri opiskelijoiden kanssa viikon aikana, tai jos sinulla on mahdollisuus, pyydä kollegaa tarkkailemaan luokkaasi tiettyinä aikoina. Tätä päiväkirjaa käytetään myös pohjana tutkimukselle ja keskustelulle kollegoiden kanssa sekä päätettäessä, mitä toimia organisaatio voi tehdä tukeakseen sinua luomaan oikeudenmukaisemman ja osallistavamman oppimisympäristön.

Katso myös luokkahuoneen vuorovaikutusmoduulissa aiemmin annetut esimerkit.

- Kysymysten jakaminen tasapuolisesti nais- ja miesopiskelijoille
- Kannustamis- ja kyselytekniikoiden käyttö sekä nais- että miesopiskelijoille.
- Jos kysyt kysymyksen viittausvastauksena, odota pidempään ennen kuin kysymykseen vastataan.
- Anna mies- ja naisopiskelijoiden kokeilla erilaisia tehtäviä
- Osallista sekä nais- että miesopiskelijat kouluajan ulkopuolisiin aktiviteetteihin.

VAIHE 2

Materiaalit

Kirjat, oppikirjat, opettajien oppaat ja muut materiaalit, joita opettajat ja opiskelijat käyttävät opetus- ja oppimisprosessissa, voivat toimia joko muutoksen välineinä tai sen sijaan toistaa opiskelijoiden ja opettajien mahdollisesti omaksumia arvoja ja oletuksia sukupuolten suhteista ja tasa-arvosta. Opiskelijat yhdistävät itsensä tietoisesti tai tiedostamattaan hahmoihin, kuvituksiin, tarinoihin, kirjailijoihin ja saavutuksiin, jotka ovat tai eivät ole läsnä opetussuunnitelman materiaaleissa. On siis välttämätöntä, että opetusmateriaalit ovat osallistavia ja edustavat monenlaisia arvoja, jotta yksikään opiskelija ei tunne itseään ulkopuoliseksi ja marginalisoiduksi. Sellaisten tekstien käyttö, jotka jättävät huomiotta naisten panoksen, käsittelevät naisten kokemuksia pinnallisesti, tai jotka stereotypisoivat sukupuolirooleja, edelleen pahentavat sukupuoliennakkoluuloja koulujen opetussuunnitelmissa. Sukupuolia tasa-arvoistavien materiaalien käyttö antaa opiskelijoille mahdollisuuden saada tasapainoisempaa tietoa, kehittää joustavampia asenteita sukupuolirooleja kohtaan ja jäljitellä materiaaleissa olevaa roolikäyttäytymistä.

Tämä on toimintaa, jonka opettaja voi joko suorittaa yksin tai muokata opiskelijoiden kanssa tehtäväksi.

Kysymykset on suunniteltu seuraamaan ja käsittelemään kriittisesti opiskelijoiden kanssa valittua materiaalia. Valitse yksi opetus- ja oppimateriaali (moduuli, kirja, oppikirja tai muu lukumateriaali) ja analysoi osioita tai lukuja. Opetus- ja oppimateriaalien tulisi viestiä, että nais- ja miesopiskelijat voivat vaihdella yhteiskunnassa eri rooleissa. Lisäksi opettajien ja opiskelijoiden tulisi pystyä tarkastelemaan kriittisesti, kuinka tiedon konstruoiminen vaatii sitoutumista niin nais- kuin miespuolisilta tutkijoilta, kirjoittajilta ja professoreilta, ja että heidän tulisi sulkea sukupuolistereotypioituneista materiaaleista pois puolueellisuus yhtä ryhmää kohtaan. Mikäli materiaalissa havaittiin ja tunnistettiin sukupuoleen liittyvää puolueellisuutta, kannusta löytämään vähintään kolme ehdotusta, joiden avulla materiaali voidaan tehdä sukupuolisensitiivisemmäksi (esim. kuvia aliedustetun sukupuolen edustajista samassa roolissa, tarinoita aliedustetun sukupuolen henkilöistä, joilla on ollut suuri vaikutus tietyllä tieteenalalla jne.).

Työkalu: Tekstimateriaalien sukupuolivastuullisuutta määrittävät tekijät

Nais- ja mieshahmojen esiintymistiheys

- Kuinka monta naista ja kuinka monta miestä on kuvattu tai mainittu teksteissä ja kuvissa?
- Milloin ja kuinka usein naispuoliset hahmot esiintyvät verrattuna miespuolisiin hahmoihin?
- Kuinka usein nais- ja mieshahmot nimetään opetus- ja oppimateriaaleissa?

Nais- ja mieshahmojen ulkonäön luonne

- Millaisiin työpaikkoihin, ammatteihin, arvoihin ja töihin naiset ja miehet yleensä liitetään?
- Miten naiset ja miehet esitetään tekstissä tai kuvassa: kotityöntekijöinä, opettajina, johtajina, sotilaina jne.?
- Millaisia adjektiiveja käytetään kuvaamaan tarinan nais- ja mieshahmoja?
- Miten perhe- tai kotitalousroolit jakautuvat nais- ja mieshahmoille (esim. ruoanlaitto, rahan käyttö, päätöksenteko, lasten tai vanhusten hoitaminen, vaatteiden pesu)?
- Miten nämä ominaisuudet edustavat sukupuolirooleja nais- ja mieshahmojen välillä?
- Millaisia persoonallisuuspiirteitä nais- ja mieshahmoille annetaan?
- Edistävätkö materiaalit naisten omavaraisuutta, itsevarmuutta ja voimaantumista?

Kuvitukset

- Miten naiset ja miehet esitetään kuvissa/piirroksissa?
- Miltä naiset näyttävät verrattuna miehiin, erityisesti kuvakokojen suhteen?
- Ovatko kuvitukset kulttuurisesti sopivia ja/tai sukupuolisensitiivisiä?
- Esittävätkö kuvitukset sekä nais- että mieshenkilöitä positiivisesti ja tavoilla, jotka ovat vapaita sukupuoliennakkoluuloista?

Asetelmat

- Mitkä ovat paikat ja ajat, joissa hahmot esitetään kuvissa tai piirroksissa? (esim. koulut, toimistot, kodit jne.)?
- Välittääkö ympäristö mitään viestiä naisten ja miesten rooleista?

Vaihe 3

Yhteistoiminnallinen oppiminen

Valitse opetusmetodit, jotka tukevat sekä nais- että miesopiskelijoiden tasavertaisempaa osallistumista. Esimerkkejä ovat ryhmätyö, ryhmäkeskustelut, roolipelit, väittelyt, tapaustutkimukset ja yhteistyöopetusstrategiat. Kannusta kaikkia opiskelijoita osallistumaan ja ole valmis auttamaan, mikäli jotkut opiskelijat hallitsevat keskusteluja tai rooleja toisten osallistuessa harvoin.

Yhteistoiminnallinen oppiminen sisältää pieniä ryhmiä opiskelijoita, joiden yleisenä ohjeena on asettaa opiskelijalähtöinen tutkimus ja vertaiskeskustelu etusijalle.

Vaikka yhteistoiminnallinen oppiminen toteutetaan ryhmissä, on tärkeää huomata, että kaikki ryhmäprojektit ja tiimitoiminnot eivät välttämättä edistä syvää kunnioitusta ja merkityksellistä ryhmien välistä vuorovaikutusta. Todellisella yhteistoiminnallisella oppimisella on useita keskeisiä piirteitä:

- Yhteiset tavoitteet, jotka edistävät keskinäistä riippuvuutta ja edellyttävät merkityksellistä osallistumista kaikilta opiskelijoilta
- Useiden näkökulmien, älykkyyden ja tehtävien lähestymistapojen eksplisiittinen arvo ja sisällyttäminen
- Opiskelijoiden harkittu ryhmittely, joka yhdistää eri väestöryhmiä, taitoja ja tarpeita selkeässä monimuotoisuuden kunnioittamisen kontekstissa.
- Yksilöllinen ja ryhmäkohtainen vastuu opitusta ja luodusta
- Vahva huomio ryhmäprosessiin, mukaan lukien viestinnän, päätöksenteon, luottamuksen rakentamisen, fasilitoinnin, konfliktien hallinnan, kompromissin ja muiden yhteistyö- ja kulttuurienvälisten taitojen eksplisiittinen opettaminen.
- Proaktiivisilla strategioilla varmistetaan tasapuolinen osallistuminen ja asema tiimeissä, jotta ryhmätyö ei vahvista olemassa olevia rotu-, sukupuoli-, sosioekonomisia, kielellisiä, akateemisia tai muita jakolinjoja.

Esimerkkejä ennakoivista strategioista

- Roolien jakaminen tiimin eri jäsenille heidän vahvuuksiensa mukaisesti
- Hankkeiden suunnittelu, missä vaaditaan laajaa valikoimaa taitoja, mukaan lukien sellaisia, jotka eivät välttämättä korreloi akateemisten saavutusten kanssa (esim. taiteelliset, teatraaliset, ihmissuhde-, kaksikieliset tai yhteisötietoisuustaidot)
- Vaaditaan ryhmiä pyytämään ja yhdistämään tai vertailemaan/kontrastoimaan erilaisten ryhmän jäsenten näkökulmia

Alla oleva strategia havainnollistaa, kuinka yhteistoiminnalliseen oppimiseen ja tiimin rakentamiseen voidaan kannustaa.

Palapeli

Jokainen opiskelija kuuluu kahteen ryhmään: kotiryhmään ja "asiantuntijaryhmään".

Jokaiselle kotiryhmän opiskelijalle annetaan eri aihe lukemista varten (eli yhdelläkään kotiryhmän opiskelijalla ei ole samaa aihetta).

Opiskelijat lähtevät sitten kotiryhmästään ja tutkivat heille määrättyä aihetta muiden saman aiheen saaneiden opiskelijoiden kanssa (heidän "asiantuntijaryhmänsä").

Kun opiskelijoista on tullut "asiantuntijoita" omassa aiheessaan, he palaavat kotiryhmiinsä jakamaan oppimaansa.

Kaikki opiskelijat hyötyvät siten tiimin kehittämästä asiantuntemuksesta ollessaan poissa "kotoa".

VAIHE 4

Kieli ja empatia -viestintä

Opettajien käyttämä kieli lähettää tärkeän viestin sukupuolten tasa-arvosta oppilaille ja muille kouluyhteisön jäsenille. Se on syvään juurtuneiden oletusten ja uskomusten ilmentymä.

Englannin kielen "he" ja "his" pronominien käyttö kaikissa olosuhteissa

Opettajat käyttävät useimmiten "he" ja "his" -pronomineja viitatessaan sekä mieheen että naiseen yhteisenä substantiivina. Esimerkiksi subjektisubstantiivi "opiskelija" voidaan korvata sanalla "he" tai ”she”. Mutta opettajilla on taipumus käyttää pronominia "he", mikä sulkee pois naisopiskelijat. Opettajien ja kasvattajien on tietoisesti tasapainotettava pronominien "she" ja "he" käyttö. Tai he voivat käyttää sekä "she" että "he" kun on tarpeen viitata molempiin. Esimerkiksi englanninkielinen lause "If a person works hard, he will succeed" on poissulkeva naisia kohtaan. Siksi on suositeltavaa sanoa: "If a person works hard, she or he will succeed."

Englannin kielen sanan ”man” ja siihen liittyvien ilmaisujen käyttö viittaamaan ihmisiin

Opettajat käyttävät myös sanaa "man" viittaamaan ihmisen saavutuksiin, epäonnistumisiin, menestyksiin, asemiin jne. Esimerkiksi jotkut opettajat käyttävät sanoja "chairman", "mankind", "freshman", "policeman", " manmade" ja muita vastaavia sanoja tai ilmauksia viittaamaan eri asemiin, töihin ja ammatteihin. On tarpeen, että tällaiset termit korvataan sukupuolineutraaleilla substantiiveilla, kuten "chairperson", "humankind", " first year", "police officer", "person" jne. Opettajien on tutkittava huolellisesti tällaisten sanojen valinta ja käyttö.

Sukupuolistereotypinen kieli

Opettajat käyttävät myös kieltä, joka välittää stereotypioita opiskelijoille ja yhteisön jäsenille. Naisten nimiä ja pronomineja käytetään sellaisiin toimintoihin kuin ruoanlaitto, kotitaloustoimet ja tukiroolit, kun taas miesten nimet ja pronominit viittaavat johtajuuteen, kodin ulkopuolisiin toimintoihin ja muihin korkean tason toimistotöihin. Opettajien on oltava sensitiivisiä ja käytettävä vuorotellen sekä mies- että naispuolisia ilmaisuja eri tehtävissä ja toiminnoissa.

Tasapainoton käyttö titteleissä

Epätasapainoinen ja stereotyyppinen arvonimien käyttö viestii erilaisista odotuksista ja rooleista nais- ja miesopiskelijoille. Jotkut tittelit, kuten professori, tohtori, tiedemies, johtaja, insinööri ja muut korkea-arvoisia tehtäviä heijastavat tittelit, yhdistetään usein miesten nimiin. Olipa kyseessä esimerkki tai tapauksen esittely opiskelijoille, opettajien on oltava erittäin varovaisia, että näitä titteleitä käytetään oikeudenmukaisesti edustamaan sekä naisia että miehiä.

Vitsien ja halventavien tapausten käyttö tietyn sukupuolen kanssa

Luokkahuoneiden tulisi olla vapaita vitseistä tai sanonnoista, jotka viittaavat tiettyyn henkilöön tai sukupuoliryhmään. Opettajien tulisi myös olla varovaisia sananlaskujen käytössä luokkahuoneissa. Myös opiskelijoiden vastaavat taipumukset ja käytös luokassa tulisi käsitellä.

Opettajien tulisi varmistaa, että heidän suullisessa tai kirjallisessa viestinnässä otetaan huomioon seuraavat asiat:

- Naisten ja miesten edustuksen tasapainottaminen kun viitataan saavutuksiin, haasteisiin jne.
- Kehu, kannusta ja vastaa naisopiskelijoiden ja miesopiskelijoiden työpanoksiin tasapuolisesti
- Luodaan luokkahuoneeseen ilmapiiri, jossa naisopiskelijat ovat yhtä vuorovaikutteisia ja itsevarmoja kuin miesopiskelijat ilmaistessaan näkemyksiään ja vastauksiaan.
- Vältetään viittauksia ulkonäköön ja fyysisiin ominaisuuksiin
- Vältetään kommentteja tai huumoria, jotka alentavat nais- ja miesopiskelijoita
- Käyttämällä sukupuolineutraaleja substantiiveja ja ilmauksia aina kun mahdollista, kuten "chairperson" mieluummin kuin "chairman", "humankind" mieluummin kuin "mankind", "first year" mieluummin kuin "freshman" jne.

Opettajien tulisi työskennellä empatian ja empaattisen viestinnän lisäämiseksi. Lopez (2018) määrittelee empatian "kyvyksi ymmärtää toisen ihmisen näkökulmaa ja tunteita". Hän korostaa myös, että empatia on ratkaisevan tärkeää kaikissa ihmisten sosiaalisissa kohtaamisissa, mukaan lukien opettaminen. Kuitenkin monilla opettajilla on vain vähän ymmärrystä opiskelijoiden taustoista. Yksi ratkaisu tähän on oppia tuntemaan opiskelijoiden elämää, mikä osoittaa opiskelijalle, että opettaja välittää.

Pyydä jokaista oppilastasi kertomaan esimerkki jokapäiväisestä elämästään, mikä liittyy oppitunnin aiheeseen.

Viitteet ja lisälukemista

Varhainen sukupuoliennakkoluulo. AAUW. https://www.aauw.org/issues/education/gender-bias/

Sukupuolisensitiivinen pedagogiikka, opettajien koulutus. (2018). Plan International Canada Inc. https://inee.org/sites/default/files/resources/Plan%20International_GRPTT_Full%20Package.pdf

Rothchild, J. (2014). Sukupuoliennakkoluulo. The Blackwell Encyclopedia of Sociology, G. Ritzer (toim.). https://doi.org/10.1002/9781405165518.wbeosg011.pub2

Tiedostamaton ennakkoasenne: Määritelmä ja Merkitys Bilinçsiz Önyargı: Määritelmä ja Merkitys Psykiatriassa Ajankohtaiset Lähestymistavat-Current Approaches in Psychiatry 2022; 14(1):414-426.