Title: Kertaustehtävä: Työnteon kuvaaminen
Course: S208 Kirjallisuus 2, Latu auki! > Section: 10. Kokoavia tehtäviä

1. Lukekaa kirjallisuuskatkelmat:

Mies veti nutun päälleen, otti takkinsa naulasta ja läksi. Vaimo katsoin hänen jälkeensä, näki kuinka housut olivat hajonneet takaa ja huokaisi. Mistä saisi hän niihin taas paikkaa, ja mistä lankaa. Silmäneulastakin oli kärki poikki, mutta antaisi se ehkä Tiina Katri hänelle lainaksi omistaan. Tiina Katri oli paremmin varoissaan kuin moni muu. Hänellä oli vaan yksi lapsi ja tavattoman hankkivainen mies. Kyllä Holopainenkin huolehti joukostaan eikä hän viinaan tärvännyt, kun pennin sai. Mutta hän oli hidasluontoinen ja myöhästyi tavallisesti, kun joku työpaikka oli tarjolla. Toiset ehtivät aina ennen häntä, varsinkin nyt kun joka ihminen oli ansion puutteessa. Vaimo siitä usein tuskitteli itsekseen; mutta ei hän miehelle sentään hennonut juuri mitään sanoa, kun tuo poloinen ilmankin oli harmissaan. Ja minkä hän sille voi, kun parastaan koetti eikä sittenkään onnistunut.

Saarijärven salomailla asui
tilallansa hallaisella Paavo,
perkas, hoiti ahkerasti maataan;
mutta Jumalalta kasvun toivoi.
Vaimoineen ja lapsineen hän siinä
niukkaa leipäänsä söi hiess’ otsan,
ojat kaivoi, kynti, touon kylvi.

Tuli kevät, hanki suli mailta,
myötänsä vei puolet orahista;
tuli kesä, raekuuro kulki,
kaatoi maahan puolet tähkäpäistä;
tuli syksy, kaikki ryösti halla.

Tukkaa riistäin Paavon vaimo lausui:
»Paavo parka, kovan onnen lapsi,
sauvaan tartu, Herra meidät hylkäs;
miero raskas, raskahampi nälkä.»

Vaimon käteen tarttuin Paavo lausui:
»Vaikka koettaa, eipä hylkää Herra.
Pane leipään puolet petäjäistä;
kaksin verroin minä ojaa kaivan,
mutta Jumalalta kasvun toivon.»

Olimme Heikin kanssa valmistuneet yhtä aikaa ja saaneet valmistujaispäivänä rehtorilta ruusut, jotka olimme heittäneet kotimatkalla ojaan. Kaupungilla olimme katselleet ylioppilaita, jotka olivat heitelleet karkkia kuorma-autojen lavoilta ja oli tuntunut, että heillä oli vielä monenlaista edessä. Meillä oli ollut ammatit ja oikeus työttömyyskorvaukseen ja teimme Heikin asunnossa saavillisen kotiviiniä ja joimme sen viikossa. Viini oli maistunut elämältä ja vapaudelta ja marjaesanssilta. Heikistä ei kuitenkaan ollut työttömäksi, vaan hän meni pian metallialan töihin.

Hänen isänsä oli aikoinaan ollut tässä samassa konepajassa. Kansalaissodan aikana oli laitos tietenkin ollut suljettuna, mutta nyt aloitettiin taas töitä vähän kerrassaan. Melkein joka päivä tuli uusia miehiä. Yritettiin taas rakentaa, mitä oli tullut rikotuksi. Ehkäpä oli vielä pientä, salaista kahnausta siellä ja täällä, ehkäpä oli suurta surua ja suurta vihaakin monnien mielessä, mutta työtä tehtiin taas eikä mikään voinut olla sen parempaa lääkettä näihin haavoihin. Insinöörit, jotka juuri äsken olivat olleet sotimassa omia työmiehiä vastaan, hommasivat näitä vihollisiaan nyt pois vankileireistä, sillä työt piti saada kunnollisesti käyntiin ja he tarvitsivat ammattimiehiä, jo. Isänmaa, jonka itsenäisyys oli lunastettu veljesverellä, piti saatettaman nyt hyvinvointiin ja kukoistukseen työllä. Siinä työssä sai Samuelkin olla mukana.

2. Laittakaa teokset aikajärjestykseen. Mikä teos on ilmestynyt romantiikan, realismin, modernismin aikana ja mikä edustaa nykykirjallisuutta? Perustelkaa.

3. Miten työntekoa kuvataan eri aikoina ja miten julkaisuaika näkyy teoksissa?

4. Minkälaisen tarinan teokset kertovat suomalaisten suhtautumisesta työhön?