Title: Minna Canth: tehtävä 1 *, tehtävä 2 **
Course: S208 Kirjallisuus 2, Latu auki! > Section: 6. Realismi

1. Katso Ylen video Minna Canthista ja vastaa kysymyksiin.

A. Minkälainen mielikuva sinulle tulee Minna Canthin luonteesta ja persoonasta? Kuvaa erilaisilla adjektiiveilla tai kirjoita kokonaisia virkkeitä.

B. Minkälainen mielikuva sinulle tulee Canthin aikaisesta Suomesta?

C. Mihin yhteiskunnallisiin ongelmiin Canth puuttuu teoksissaan?

D. Miten Canthin teoksiin on suhtauduttu?

2. Lukekaa katkelma Canthin teoksesta Kauppa-Lopo ja vastatkaa kysymyksiin.

A. Minkälaisena Kauppa-Lopo kuvataan katkelmassa?

B. Mikä on katkelman miljöö?

C. Mitä realismin piirteitä katkelmasta löytyy?

Kauppa-Lopo oli pantu kiinni joupumuksesta ja pyhäpäivän rikkomisesta. Jo tämä oi neljäs kerta kuin hän vankeudessa istui. Kolmasti ennen hän oli joutunut satimeen, kerran löysästä, kahdesti varkaudesta. Ja aina se oli hänen sydäntään kaivellut, muta ei toki milloinkaan niin kuin nyt.

Sehän se varsinkin harmitti, että oli eksynyt tuohon pieneen kunnottomaan Jyväskylään. Hän, joka oli Kuopiosta kotoisin. Semmoisesta suuresta kaupungista, jossa linnakin oli kivinen ja komea, eikä tämmöinen ränsistynyt, vanha ijänikuinen puuhökkkeli, jonka hatarat seinät olivat niin kallellaan, ettei tiennnyt milloin romahti kumoon koko laitos.

Ei täällä ihmisetkään olleet, ei sinnepäinkään kuin Kuopiossa. Ei näöltään eikä tavoiltaan. Siellä nainen mörkissä, suorajuovaisessa hameessaan ja pienessä nutussaan oli kuin ihminen ainakin. Mutta mitäs täällä! Tuossa nyt esimerkiksi tuo piikatyttö.  - Lopo katseli häntä ikkunasta, rautaristikon takaa.

-Joutavanpäiväinen hapsinkakkiainen. Hyi!

-Kuka? Kysyi Riitta, Lopon huonetoveri, joka istui perempänä ja ompeli.

- Tuo juuri, tuo Römperin piika.

- Römperi, näes, oli vanginvartijan nimi. Strömberg se kirjoitettiin, mutta Lopo sanoi häntä muiden mukaan Römperiksi.

- Ei poloisella ole edes kunnon vaatetta päällään.

- Ole tok´ vaiti. Kun on karttuuuleninkikin oikein.

- Pyh! Likainen lunttu! Tuommoista ei kerjäläinenkään ilkiäisi Kuopiossa pitää.

- Aika sievä, jahka tyttö sen vaan pesee ja tärkkää.

- Kuule, että olet jyväskyläläinen.

Lopo käänsi turpeat kasvonsa huoneeseen päin ja virnutti. Riitta taaskin ihmetteli hänen rumuuttaan. Suupielet ja nenän-alusta nuuskasta limassa, hiukset takussa ja silmillä. Entä nuo posket sitten! Likaisen harmaina ne pullottivat aivan kuin olisi suuri tupakkamälli ollut molemmin puolin suussa. Ei siellä sentään ollut, vaikka siltä näytti; nuuskaa hän vaan piti huulessaan.

Ja tuo vaatteen tyylikin Riitan mielestä vähän kummallinen. Hame yhtä leveä ylhäältä kuin alhaaltakin; nuttu niin että paita, musta ja karkea kuin perunasäkki, vyötäisen kohdalta aina oli esillä. Ylimmäinen nappi oli lähtenyt pois ja alta näkyi kaula, joka oli kuin parkittu.

Minna Canth, Kauppa-Lopo. 1889.