Title: TIEDON LAINAAMINEN JA LÄHTEIDEN MERKITSEMINEN
Course: YTO Suomi toisena kielenä 4 osp, pakollinen 2020-2021 > Section: Tekstit, tekstilajit ja tiedon hankkiminen

Edellisellä sivulla puhuttiin tekijänoikeuksista. Toisen kirjoittamaa tietoa saa käyttää vapaasti omassa tuotoksessaan, jos ilmoittaa lähteen eli kertoo, kenen tekstiä on lainattu. Jos lähteen jättää ilmoittamatta, syyllistyy plagiointiin eli tiedon varastamiseen.

Kun teet esimerkiksi opinnäytetyötä tai esitelmää, joudut todennäköisesti etsimään tietoa esim. Internetistä, kirjoista ja lehdistä.

Kun omassa työssäsi lainaat jonkun toisen kirjoittamaa tekstiä, sinun täytyy siis merkitä, mistä olet tiedon ottanut.

Periaate on se, että jos kirjoitat omaa tekstiä tai annat sellaista tietoa, jonka voidaan olettaa olevan sellainen tieto, että kaikki sen tietävät, ei lähteitä tarvitse merkitä. Tällainen yleinen tieto olisi vaikkapa se, että Helsinki on Suomen pääkaupunki. Mutta jos tieto on uutta ja sellaista, jonka ei voida olettaa olevan kaikille selvää, lähteet täytyy merkitä.

SUORA JA EPÄSUORA LAINAAMINEN

Voit lainata toisen kirjoittamaa tekstiä joko suoraan tai epäsuorasti.

 Suora lainaus

Jos lainaat suoraan, kerrot sanatarkasti, mitä joku on sanonut tai kirjoittanut:

 1. ”Työasun avulla luodaan mielikuva puhtaudesta, hygieniasta ja hoidetusta olemuksesta”, sanoi opettaja.

 2. Opettaja sanoi: ”Myös työjalkineet ovat tärkeä osa työasua.”

 Epäsuora lainaus

Jos kerrot omin sanoin, mitä joku toinen on sanonut tai kirjoittanut, voit käyttää usein että-sanalla alkavaa sivulausetta (virke 1) tai lauseenvastiketta (virke 2).

 1. Opettaja sanoi, että työasun avulla luodaan mielikuva puhtaudesta, hygieniasta ja hoidetusta olemuksesta.

 2. Opettaja sanoi myös työjalkineiden olevan tärkeä osa työnhakua.