Title: HARJOITELLAAN KIRJOITTAMISTA: Lausetyyppejä
Course: YTO Suomi toisena kielenä 4 osp, pakollinen 2020-2021 > Section: Tekstien tuottaminen

SUOMEN KIELEN LAUSETYYPPEJÄ

MITÄ ASIOITA LAUSEILLA VOI KERTOA?

Suomen kielessä on erilaisia lausetyyppejä. Näissä lauseissa on erilainen sanajärjestys ja sanat voivat olla tietyssä sijamuodossa. Eri lausetyyppejä kannattaa harjoitella, jotta tekstien kirjoittaminen on helpompaa. Kun osaat lauserakenteen, voit tehdä samantyyppisiä lauseita itse. Monesti vain sanat vaihtuvat, lauseen rakenne ei. Jos erilaiset lausetyypit tuntuvat vaikeilta, kannattaa ensin keskittyä niihin lausetyyppeihin, jotka ovat itselle tuttuja. Vähitellen voi sitten opetella uusia lausetyyppejä.

1. Peruslause

(Joku tekee jotakin -lause)

Opettaja lähtee töihin.

Peruslauseessa on ensin tekijä eli subjekti ja sitten verbi. Sen jälkeen voin tulla esimerkiksi tekemisen kohde (objekti) tai paikka (adverbiaali). Peruslauseessa on suomen kielen yleisin sanajärjestys.

Tällä lauseella kerrotaan, mitä joku tekee.

(subjekti + predikaatti + objekti)

Minä opiskelen hoitoalaa.

(subjekti+ predikaatti + adverbiaali)

Me opiskelemme ammattikoulussa.

Muista, että joskus subjekti voi olla verbin kanssa samassa sanassa.

Menen huomenna töihin kello 9. (Subjektina minä)

Kysymyslause:

Milloin sinä menet töihin?

Menetkö sinä töihin kello 8?

2. Opiskelu on hyödyllistä -lause

(Millaista/mikä jokin on?)

Kielten opiskelu on hyödyllistä, sillä palvelualoilla tarvitaan monipuolista kielitaitoa.

Verbinä näissä lauseissa on olla-verbi. Se taipuu eri persoonamuodoissa sen mukaan, mikä on lauseen subjekti.

Myös tässä lausetyypissä on suomen kielen yleisin sanajärjestys: ensin on subjekti, sitten verbi ja sitten predikatiivi eli sana, joka kertoo mikä tai millainen subjekti on.

Tällä lauseella kerrotaan, millainen tai mikä jokin on.

(subjekti + predikaatti + predikatiivi)

Minä olen opiskelija.

(subjekti + predikaatti + predikatiivi)

Opiskelu on hyödyllistä.

(subjekti + predikaatti + predikatiivi)

Me olemme uusia opiskelijoita.

(subjekti + predikaatti + predikatiivi)

Hän ei ole tyhmä.

3. Minulla on -lause

(Jollakin on jotakin = omistuslause)

Minulla on kaksi lasta.

Omistusrakenteissa on lla/llä-loppuinen sana ja olla-verbi muodossa on + mikä/mitä on. Omistettava asia on aina lauseen subjekti. Myönteisessä lauseessa se voi olla perusmuodossa tai partitiivissa. Negatiivisessa lauseessa subjekti on aina partitiivissa.

(adverbiaali -lla/-llä) + predikaattina olla-verbi + subjekti partitiivimuodossa)

Minulla on paljon töitä.

Minulla on hoitoalan työkokemusta.

(adverbiaali -lla/-llä) + predikaattina olla-verbi + subjekti nominatiivimuodossa)

Minulla on ajokortti.

Työnhakijalla on sopiva koulutus.

Kysymyslause:

Onko sinulla aikaa?

Negatiivinen lause (subjekti aina partitiivissa):

Työnhakijalla ei ole ajokorttia.

Asiakkaalla ei ollut tietoa asiasta.

Huomaa myös, että omistuslauseella ilmaistaan myös kokemista:

Minulla on nälkä.

Potilaalla on kylmä.

Huomaa myös, että lause on muuten samanlainen kuin omistuslause, mutta negatiivisen lauseen subjekti ei ole partitiivissa vaan nominatiivimuodossa.

Asiakkaalla ei ole nälkä.

4. Laukussa on -lause

(Jossakin on jotakin = paikkaa ilmaisevat lauseet)

Laukussa on paljon tavaroita.

Paikkaa ilmaisevissa lauseissa on alussa ssa/ssä-loppuinen sana, sitten olla-verbi muodossa ”on” + subjekti. Negatiivisessa lauseessa ja monikossa subjekti on partitiivissa.

RAKENNE:

-> Adverbiaali [ssa/ssä]+ on + subjekti partitiivissa tai perusmuodossa

(adverbiaali -ssa/-ssä + on + subjekti partitiivimuodossa)

Helsingissä on paljon museoita.

(adverbiaali -ssa/-ssä + on + subjekti nominatiivimuodossa)

Repussa on kirja.

Autossa on ABS-jarrut.

(adverbiaali -ssa/-ssä + on + subjekti partitiivissa)

Kirjastossa ei ole tarvitsemaani kirjaa. (=kirjaa, jonka tarvitsen)

Kysymyslause: Onko Helsingissä taidemuseota?

5. Minua kiinnostaa -lause

(Miltä tuntuu = kokijalauseet)

Minua kiinnostaa kiinteistönhoitoala.

Näiden lauseiden avulla kerrotaan, miltä tuntuu. Lauseen kokija (objekti)on partitiivissa ja lauseen subjekti perusmuodossa.

Näissä lauseissa käytetään niin sanottuja kokijaverbejä. Nämä verbit loppuvat kirjaimiin -taa/-tää.

Verbejä, jotka ilmaisevat, miltä tuntuu:

pelottaa, jännittää, naurattaa, hymyilyttää, masentaa, ahdistaa, ilahduttaa, nukuttaa, väsyttää,harmittaa, hävettää, suututtaa

Kun käytät näitä verbejä, muista, että kokija (objekti) tulee aina partitiivimuotoon!

Minua suututtaa/väsyttää/harmittaa/naurattaa/ilahduttaa...

(objekti partitiivissa + tunneverbi + subjekti perusmuodossa)

Minua kiinnostaa myyntityö.

Kumpikin sanajärjestys on oikein:

(objekti+ kokijaverbi + subjekti)

Opiskelijaa jännittää esiintyminen.

(subjekti+ kokijaverbi + objekti )

Esiintyminen jännittää opiskelijaa.

Kysymyslause:

Masentaako tämä pimeys sinua?

6. Minusta tulee -lause

(Jostakin tulee jotakin = muutosta ilmaisevat lauseet)

Minusta tulee hyvä kokki.

Lauseen alussa on -sta/-stä -muotoinen adverbiaali. Verbinä käytetään tulla-verbiä.

(-sta + tulla + mikä?)

Minusta tulee opiskelija.

Kun valmistun, minusta tulee kampaaja.

Mikä sinusta tulee?

Monikossa käytetään partitiivia:

(-stä + tulla + mitä)

Meistä tulee opiskelijoita.

7. On mukavaa -lause

On mukavaa nukkua pitkään viikonloppuna.

Nämä lauseet alkavat aina olla-verbillä, joka tulee muotoon "on".

(on + predikatiivi, joka on partitiivimuotoinen+ subjektina verbin perusmuoto [+ kenen kanssa])

On hauskaa leikkiä lasten kanssa.

On mukavaa työskennellä ihmisten kanssa.

On hauskaa uida.

8. Minun täytyy mennä -lause

(On pakko tehdä jotain)

Minun täytyy mennä kampaajalle.

Näissä lauseissa subjekti on aina genetiivissä. Sitten tulee täytyy- tai pitää-verbi ja jälkimmäinen verbi on aina verbin perusmuoto. Verbin jälkeen voi tulla objekti tai adverbiaali. Objekti voi olla partitiivissa tai perusmuodossa.

(genetiivimuotoinen subjekti + täytyy + perusmuotoinen verbi + adverbiaali)

Sinun täytyy kävellä nopeammin.

Sinun täytyy urheilla enemmän.

Minun täytyy lähteä töihin.

(genetiivimuotoinen subjekti + täytyy + perusmuotoinen verbi + objekti)

Meidän täytyy opiskella englantia.

Minun pitää opiskella.

Teidän pitää nyt mennä.

Huomaa, että verbit täytyy ja pitää pysyvät aina samassa muodossa!