Title: Taide työelämässä
Course: YTO-kurssipankki: taide ja luova ilmaisu > Section: Teoreettisen asiasisällön hallinta

taiteesta työelämässä

1. Kulttuuri sanalla tarkoitetaan kaikkea ihmisen toimintaa ja sen tuotteita. Myös taide on osa arkipäivää, sen eri muodot ympäröivät elämäämme työssä ja vapaa-ajalla. Taiteen merkitys yksilön työelämässä on monitahoinen. Nykypäivän työelämässä korostuvat tavoitteellisuus ja suorituskeskeisyys, muutos vanhasta uuteen tapahtuu nopeasti. Työntekijöiltä edellytetään lisäksi jatkuvaa oppimista sekä kykyä muutoksiin vaihtelevissa tilanteissa. Taidelähtöiset menetelmät auttavat vaikeissakin tilanteissa: taidelähtöisten menetelmien avulla ja niiden kautta voidaan parantaa työn iloa ja suorituskykyä. Taide edistää myös työn tehokkuutta.

1.1. Mitä hyötyä taiteesta on työelämälle ja työntekijälle?

Taide näkyy esteettisyytenä tilassa ja ympäristössä. Esteettinen, kutsuva ja viihtyisä tila tukee oppimista ja kannustaa luovuutta. Sen lisäksi taiteen käyttöä ja merkitystä työssä voi tarkastella välineenä, esimerkiksi koulutuksessa lisäämässä työhön liittyvää osaamista tai omien voimavarojen kartuttamista. Taide myös toimii työyhteisöä muuntavana voimavarana: se avaa työyhteisössä uusia ratkaisumalleja ja vahvistaa luovuutta, innovatiivisuutta sekä muutoshalukkuutta.

Taidelähtöiset menetelmät voivat tuoda työyhteisön piileviä piirteitä (esim. arvot, normit ja asenteet) näkyviksi ja paljastaa työyhteisön tapoja toimia erilaisissa tilanteissa.

Työnantajalle taidelähtöisin menetelmin voidaan esim. tuoda näkyviksi työyhteisön kommunikaatio- ja tiimityötaitoja. Lisäksi niiden avulla voidaan vahvistaa yhteisöllisyyttä ja työntekijöiden keskinäistä luottamusta. Taiteella voidaan ylläpitää ja elvyttää työntekijöiden henkistä tasapainoa, hyvää johtamista, työjärjestelyjä ja asiakaslähtöisyyttä.

Työntekijällä on vastuu oman työnsä ja yhteisten työolojen kehittämisestä. Taidelähtöisten menetelmien avulla voidaan vahvistaa työntekijän epävarmuuden, epätäydellisyyden ja erilaisuuden sietokykyä sekä sitoutumista työyhteisöön ja työhön. Lisäksi taidetoimintaan osallistuminen voi vahvistaa yksilön henkistä tasapainoa ja omien voimavarojen käyttöönottoa.

1.2. Taide ja luovat ratkaisut

Taidelähtöinen toiminta voi toimia työyhteisöissä katalysaattorina, joka saa liikkeelle asioita ja prosesseja yksilö- ja työyhteisötasolla. Taidetyöskentelyn kautta työntekijä voi pohtia suhdetta työhönsä ja vahvistaa työmotivaatiota.

Taidelähtöisten menetelmien mahdollistamat myönteiset vaikutukset ovat usein laadullisia. Niiden todentaminen ei ole yksinkertaista, sillä vaikutukset ovat eriaikaisia ja eritasoisia. Niitä ei läheskään aina voida taata, mitata tai todentaa muutoin kuin sanallistamalla tai analysoimalla konkreettisten esimerkkien kautta. Muutos aikaisempaan ja muutos asenteissa on mahdollinen, jos edes osa työntekijöistä kokee taidelähtöiseen  työskentelyyn liittyvän prosessin merkityksellisenä.

1.3. Taide ja työntekijöiden väliset suhteet

Taiteen konsultteja on kutsuttu yrityksiin konfliktitilanteissa, jolloin toiveena on usein saada ongelmat ratkaistuksi taiteen keinoin. Taidelähtöiset menetelmät eivät ole kuitenkaan temppu ongelmien ratkaisemiseksi, eivätkä ne ole myöskään terapiaa.  Niillä voi kuitenkin olla terapeuttisia vaikutuksia. Omatekoisen luovan työn tuloksen näkeminen on joka tapauksessa yleensä aina yksiölle palkitsevaa.

Taidetyöskentelyyn osallistuminen tarkoittaa ennen kaikkea yhdessä tekemistä - prosessia, joka edesauttaa työyhteisössä yhteistyön sujumista ja innovatiivisuutta. Se voi myös helpottaa muutoksen kohtaamisessa ja kriisien kesyttämisessä. Vastuu työhyvinvoinnista on aina yhteinen: työyhteisön, johtamisen ja työntekijöiden toiminnan summa.

1.4. Taiteen vaikutus yhteisön toimintaan

Taidelähtöisten menetelmien käyttö työtapojen ja työyhteisöjen toimintamallien kehittämiseksi toteutetaan työajalla. Monille taiteen tekeminen kesken työpäivän voi olla hämmentävä kokemus. Taidelähtöisten menetelmien muotoja ovat esimerkiksi sanataide, sirkus, elokuva, valokuva, teatteri, tanssi, kuvataide, musiikki tai sekoitus eri taiteen muodoista.

Taiteellisten työpajojen vetäjänä toimii yleensä taiteen ammattilaisia yksin tai yhdessä esimerkiksi sosiaali-, terveys-, tai opetusalan ammattilaisten kanssa. Ryhmätyöskentelyn ohella taidelähtöisiä työmenetelmiä voi käyttää myös yksilötyöskentelynä oman ammatillisuutensa jäsentämiseen. Keskeinen lähtökohta on oma asenne ja uteliaisuus uusia työmenetelmiä kohtaan.

1.5. Taiteesta ja kulttuurista terveyttä

Kirjassa Kulttuuri ja terveys, Markku Hyyppä ja Hanna-Liisa Liikanen toteavat: Kulttuurikokemukset ja taide-elämykset ovat myönteisiä emootioita, jotka liittyvät ihmisten sosiaalisiin suhteisiin ja ylläpitävät hyvinvointia. Terveydellä tarkoitetaan nykyisin fyysistä, henkistä ja sosiaalista tasapainoa suhteessa ihmisten elämän päämääriin. Tutkimusten mukaan tiedetään, että kulttuuri ja taide ovat sellaisia voimavaroja, jotka vaikuttavat myönteisesti terveyteen.

Taide ei jätä kylmäksi, sanotaan. Taide eri muodoissaan voi olla kokonaisvaltainen nautinnon kokemus, joka tempaa mukaansa koko ihmisen ja tuottaa aistimellisesti ja emotionaalisesti vahvan tyydytyksen. Taide on luovuuden tuote ja myönteisiin päämääriin pyrkimisen keino.

Mielihyvä ja mielipaha ovat tunteita. Tunteet eli emootiot ovat kulttuurin ja terveyden kohtaamispisteessä, sillä ne toimivat ihmisyhteisön ja yksilön välissä. Kulttuuri- ja taide-elämykset synnyttävät emootioita, jotka vaikuttavat aivoissa psyko-fysiologiseen säätelyjärjestelmään ja tasapainottavat sen toimintaa. Ihmismielen, aivotoiminnan ja elimistön toimintaa säätelevän järjestelmän pysyvä tasapaino sosiaalisen ympäristön kanssa on hyvinvointia ja terveyttä.  Emootiot vaikuttavat koko ihmiseen, niin ruumiin toimintoihin, muistiin, havaintoihin, yleensä älylliseen toimintaan sekä koko ihmisen persoonaan.  Hyyppä (1997) onkin antanut tästä hyvin osuvan kuvauksen, joka kuuluu näin: Kohdatessasi vanhan ystävän, sydämesi takoo (innostuksesta),  iho kihelmöi (jännityksestä), kasvolihasten toiminta muuttuu (iloksi), muut lihakset rentoutuvat (ystävällisyydeksi) ja suolen toiminta rauhoittuu (empatiasta). Sisäelimissä, rauhasissa, lihaksissa ja immuunijärjestelmässä tapahtuu tuolloin muutoksia, jotka välittyvät hermoteitä pitkin otsalohkoon, josta puolestaan käynnistyy itsesäätävä hermosto, liikehermosto ja hormonien eritys. Esimerkiksi jos stressihormonit pääsevät erittymään voimakkaasti ja autonomisen hermoston toiminta kiihtyy liiaksi, ihmisen vastustuskyky heikkenee. Tämä puolestaan edistää sairastumista.

Ihminen kaipaa arkeen elämyksiä ja kauneutta. Taide ja kulttuuri ovat vaivattomia käyttää ja niitä löytyy ihmisen ympäriltä koko ajan. Osaako ihminen tarttua niihin? Esim. osataanko hoitolaitoksissa tukea ihmiselle tärkeitä juhlia tai rituaaleja. Juhlistetaanko syntymäpäivää, joulua, juhannusta? Osataanko arkkitehtonisella ympäristöllä tukea ihmisen hyvää oloa ja viihtyvyyttä? Käytetäänkö hyväksi sisustusta, valoja, värejä ja muotoja? Näillä kaikilla on merkitystä ihmisen hyvinvointiin ja terveyteen. Niiden avulla voi jopa paraneminen olla joutuisampaa. Täytyy muistaa, että monen ihmisen arkinen ympäristö ja pitkäaikainen koti ovat hoitolaitoksessa.

Tutkimuksissa (Hyyppä, Liikanen) on löydetty neljä merkittävää tekijää, jotka puoltavat taide- ja kulttuuritoiminnan myönteistä vaikutusta ihmisen hyvinvoinnille:  Ensimmäinen ja tärkein on taide elämyksenä, merkityksinä ja taidenautintoina sellaisenaan, osana ihmisen tarpeita. Taide virittää aisteja ja rikastuttaa elämysmaailmaa.  Toisena on taiteen ja kulttuuritoiminnan yhteys hyvään terveyteen, parempaan työkykyyn ja hyvän elämän kokemuksiin.  Kolmantena ovat kulttuuritoiminnan ja harrastamisen myötä syntyneet yhteisöllisyys ja verkostot, jotka auttavat hallitsemaan elämäämme paremmin.  Neljäntenä ovat taiteen, arkkitehtuurin ja sisustamisen vaikutukset viihtyisämmän ympäristön luomiseksi. Kaunis ympäristö ja luonto virkistävät ja edesauttavat kuntoutumisessa.