Title: Taiteen merkitys
Course: YTO-kurssipankki: taide ja luova ilmaisu > Section: Teoreettisen asiasisällön hallinta

Sisältöä

Taiteella on monta erilaista merkitysaluetta riippuen siitä miltä näkökulmalta me haluamme taidetta tulkita. Taide on osa ympäristöämme. Se liittyy niin meitä ympäröivään fyysiseen, rakennettuun ympäristöön, sosiaaliseen vuorovaikutusympäristöön kuin psyykkiseen ympäristöön eli ihmisen omaan havainto ja kokemusympäristöön.

Seuraavassa tarkastellaan taiteen merkitystä liittyneinä näihin erilaisiin ympäristöihin ja niissä keskeisesti vaikuttaviin tekijöihin kuten sosiaalisuuteen, estetiikkaan, etiikkaan ja luovuuteen.

Taiteen sosiaalinen merkitys

Taide näkyy ja on aina näkynyt ryhmäsidonnaisuuden symboleina. Tällaisia symboleja on havaittavissa mm. erilaisten ryhmien musiikissa, vaatetuksessa, merkeissä (esim. liput, logot jne.), tunnuksissa jne. Taide näkyy hyvin myös kansallisen identiteetin ilmentymissä mm. kansallislauluissa, kansallispuvuissa jne.

Taide ei yleensä tarvitse sanoja tullakseen ymmärretyksi (poikkeuksena kirjallisuus ym. kielen ymmärtämistä vaativat alalajit, vaikkakin näytelmää voi melko hyvin seurata kieltä ymmärtämätön, tästä hyvänä esimerkkinä ovat esim. vieraskieliset oopperat). Musiikki ja kuvataide välittyvät ilman tulkintavaikeuksia. Suomen tunnettavuutta ovat varmastikin lisänneet mm. Sibeliuksen musiikki ja Aallon arkkitehtuuri. Myös moni myöhempi taiteilija on ollut avaamassa Suomen ovia kansainväliseen tunnettavuuteen ja sosiaaliseen kanssakäymiseen valtioiden kesken. Taide on toiminut ja tulee varmasti yhä toimimaan suurena kansainvälisen kanssakäymisen luontevana ja arvostettuna ilmenemismuotona.

Taide yhdistää saman lajin harrastajia yhteiseen toimintaa aivan kuten urheilukin. Taide ei tunne eriarvoisuutta, sen kautta voidaan synnyttää sosiaalista vuorovaikutusta erilaisten ihmisten välille.  Ihmisellä on synnynnäinen tekemisen ja kokeilemisen tarve. Tarve oppia tuntemaan itsensä yksilönä ja osana ryhmää. Taidetta tekemällä ihminen kykenee ilmaisemaan itseään erilaisin keinoin. Hän saa itselleen välineitä itsensä ja toisten ymmärtämiseen ja hyväksyntään.

Taiteen sosiaalinen merkitys näkyy myös jokaisen meidän kodissamme. Se näkyy kotiemme koriste-esineissä, matkamuistossa, palkinnoissa ja itsetehdyissä tuotteissa voimakkaana kodin hengen tai muistojen näyttämönä ja tunteena. Kotiemme esineistön valinta ja valinta sille mitä laitetaan esille kertoo meidän arvomaailmastamme, tunteistamme ja myös kauneuskäsityksestämme. Esineistö toimii myös muistinamme, sillä useisiin esineisiin (varsinkin matkamuistot, palkinnot) liittyy jotain erityistä jonka haluamme säilyttää.

Taiteen esteettinen merkitys

Estetiikka merkitsee oppia kauniista. Esteettinen on siis taiteellisesti nautittava, kaunis. Esteettisellä elämyksellään katsoja / kokija ilmaisee suhteensa taideteokseen. Hän kertoo muille tämän elämyksensä kautta omasta arvomaailmastaan ja tunteistaan.

Esteettinen elämys on aina tunne elämys, ihminen tietää ja tuntee kokeneensa jotain kaunista. Kohtaamme esteettisiä ilmiöitä päivittäin mm. työpaikalla, koulussa, käymällä elokuvissa, teatterissa, katsomalla televisiota, kiinnittämällä huomiomme ympärillämme oleviin rakennuksiin, koriste esineisiin jne. Myös oma ulkonäkömme on merkki esteettisestä ilmiöstä. Se  miltä haluamme näyttää, miten pukeudumme ja laitamme itseämme, on perustuu joillekin esteettisille periaatteille, periaatteelle siitä mikä on mielestämme kaunista.

Kauneus ja taide ovat aina olleet länsimaisen estetiikan tukipylväitä. Kauneuden ja taiteen kautta voimme nähdä havainnollisesti niitä ajattelutapojen muutoksia joita mm. länsimaisessa kulttuurissa on koettu.

Kauneuskäsitys on muuttunut aikojen kuluessa. Antiikissa olivat totuus, hyvyys ja kauneus ajattelun ylittämättömiä arvoja ja tarkoittivat enemmän tai vähemmän samaa asiaa. Antiikissa ja keskiajalla kauneuden katsottiin pääsääntöisesti olevan objektiivista, jonkin asian tai esineen ominaisuus. Uudelle ajalle taas puolestaan on ollut tyypillistä nähdä kauneus subjektiivisena määreenä, joka on aina havaittavissa.

Perinteiset kauneuskäsitykset ovat jakaneet kauneuden  matemaattisien suhteiden puitteissa, sen kirkkautena, hyvyytenä ja mielihyvän tuottajana.  Nämä edellä mainitut ovat määreitä, joita kannattaa tarkastelle hieman tarkemmin.

A. kauneus matemaattisina suhteina: Kauneus on harmoniaa, joissa tärkeitä elementtejä ovat järjestys, mitat, muodot, symmetria, määräytyneisyys / rajallisuus, tarkoituksenmukaisuus, katoamattomuus, lukusuhteet.

B. kauneus kirkkautena: Kauneus näkyy materiaaleissa, väreissä ja valossa. Kauneus on täydellisyyttä.

C. kauneus hyvyytenä: Hyvää on se, mitä pidetään arvokkaana tai jolla on arvoa. Hyvää on myös hyödyllisyys ja tarkoituksenmukaisuus.

D. kauneus mielihyvän tuottajana: Mielihyvä koetaan aistein ja tunnetaan miellyttävänä, aistimellinen mielihyvä.

Taiteen eettinen merkitys

Eettinen merkitsee siveysopillista, moraalisääntöjen mukaista.  Varhaisin taide on ollut ihmisen ilmaisua itsestään. Ilmaisu on yleensä liittynyt uskomuksiin ja niihin liittyviin toimintoihin (esim. henkien palvonta musiikin, liikkeen ja kuvien avulla).

Länsimaisen taiteen perusta löytyy pääsääntöisesti kirkkotaiteesta. Ensimmäiset taidemaalarit maalasivat uskonnollisia kuvia lähinnä kirkkorakennuksiin. Rakennustaiteen ensimmäisiä suuria luomuksia ovat olleet kirkkorakennukset. Musiikin länsimainen perusta löytyy kirkkomusiikista. Gregoriaaninen kirkkolaulu on juuriltaan vanhinta länsimaista musiikkia. Ensimmäiset kirjat (sidotut kirjat) ovat uskonnollista kirjallisuutta ja tehty munkkien toimesta luostareissa.

Näistä edellä mainituista perustoista voidaan nähdä, kuinka tärkeä asema uskonnolla ja sitä kautta moraalilla on varhaisimmassa taiteessa.

Ei siis liene kummallista, että taiteen ja taiteilijan eettinen vastuu on suuri. Tosin tästä voidaan toki olla montaa mieltä puhuttaessa nykytaiteen uusista ilmiöistä (performanssitaide, audiovisuaalinen taide jne.).

Taiteen eettinen merkitys näkyy hyvin kirkkotaiteen ohella myös esim. sankaripatsaissa, kansallislauluissa, hautapatsaissa ym. toisia kunnioittamaan tehdyissä taideteoksissa.

Taideteokset, muistoesineet sekä niiden valinta kertoo ihmisen arvomaailmasta, tunteista ja asenteista. Esim. esille asetetut palkinnot, tunnustukset ja kunniakirjat ovat tärkeitä ihmisen oman arvon ja itsetunnon kannalta. Ne kannustavat yrittämään  ja tuottavat tyydytystä ja mielihyvää.

Tässä yhteydessä voitaisiin ottaa esille myös  ns. kitsch ilmaus, sillä se liittyy oleellisesti taiteen etiikkaan. Kitsch tarkoittaa huonoa makua, krääsää. Tunnusomaista sille on erilaiset taidejäljennökset, joissa joku kuuluisa arvostettu teos valmistettiin siihen alunperin kuulumattomasta materiaalista. Tällaisia kitsch tuotteita valmistetaan hyvin paljon muovista, kumista, kipsistä ym. ns. keinomateriaaleista. Matkamuistoteollisuus käyttää sitä paljon hyväkseen. Toki jokainen miettii itse, ostaessaan matkamuistoa tai muistoesinettä, mikä sen funktio eli käyttötarkoitus hänelle itselleen. Onko se hankkia jotain arvokasta vai liittyykö siihen vain tunnepuolta, halua muistaa jokin asia jonkin esineen kautta. Missään tapauksessa kitsch esineen omistaminen tai sellaisen itse tekeminen ei ole alentavaa tai kiellettyä vaan ennen muuta jokaisen oma asia.

Taide ja luovuus

Taiteen tekeminen on luovaa prosessointia, jossa ihminen asettaa omaa sisintään toisten nähtäväksi. Taidetta sanotaankin tunteidemme tulkiksi. Taiteen kokeminen ja tekeminen liittyy hyvin olennaisesti tunne-elämään ja itsensä toteuttamiseen. Taide mahdollistaa ihmiselle itsensä ilmaisun monin eri tavoin, myös ilman sanoja. Jokainen meistä on luova omalla tavallaan ja se näkyy viimeistään silloin, kun saamme siihen mahdollisuuden, aikaa, harjoitusta ja ohjausta.

Luovuutta on aikojen kuluessa määritelty hyvin moni eri tavoin. Luovuus on hyvin laaja käsite jonka voidaan katsoa pitävän sisällään erilaisia toimintatapoja, ajattelutapoja ja erilaisia ominaisuuksia. Nykyaikaan hyvin soveltuva luovuuden määritelmä määrittelee luovuuden sellaisten ajatusten, tunteiden, palvelusten ja esineiden tuottamiseksi, jotka ovat yhteisössä uusia ja parantavat elämisen ja työskentelyn mahdollisuuksia sekä teon että tunteen tasolla. Luovan ihmisen tyypillisiin luonteenominaisuuksiin kuuluvat mm. suurpiirteisyys, aloitteellisuus, uteliaisuus, yhteistyökykyisyys, joustavuus ja stressiinsietokyky.

Fromm on eritellyt joitakin piirteitä, jota luovuus toteutuakseen vaatii. Niitä ovat seuraavat:

- kykyä hämmästellä asioita
- kykyä keskittyä
- kykyä kokea itsensä luovaksi persoonaksi, jossa tapahtuu toimintojen alkuunpano
- halukkuus syntyä joka päivä uudelleen
- kykyä hyväksyä ristiriitaa ja jännitystä vastakkaisten asioiden välillä mieluummin kuin vastustaa niitä
- rohkaistua asioiden todenperäisyyden selvittämiseen
- varmistua omista tunteistaan ja ajatuksistaan sekä luottaa niihin
- rohkaistua olemaan erilainen

Taiteen kokeminen ja taiteen tekeminen ovat yhteydessä ongelmanratkaisuun ja luovaan ajatteluun (tieteellisen tutkimuksen piiriin kuuluvia käsitteitä, joita nykyisin käytetään laaja-alaisesti).

Olkoon sitten kyse näytelmän kirjoittamisesta, taulun maalaamisesta, liikuntaesityksen valmistamisesta jne. niihin pätee samanlaiset luovan prosessoinnin vaiheet. Yleensä työ aloitetaan idean keksimisellä ja suunnittelulla eli ensimmäisellä vaiheella; ongelmalla. Seuraavassa Luovan prosessoinnin eri vaiheet:

1.  vaihe: ongelma, johon halutaan löytää ratkaisu

2.  vaihe: ratkaisun valmistelua ja ratkaisuyrityksiä

3.  vaihe: ongelman hautumisvaihe

4.  vaihe: oivallus

5.  vaihe: ratkaisu- ja toteutusvaihe

Seuraavassa muutamia luovuuteen läheisesti liittyviä asioita ja ajatuksia

- Luovuus on terveyttä.
- Luovuus on voimavara, joka on rakennettu jokaisen ihmisen sisään. Toisilla se on piilossa, toisilla käytössä.
- Luovuuden avulla ihminen kykenee ratkaisemaan ongelmia, leikkimään, nauttimaan ja rentoutumaan.
- Luovuus on leikkimieltä, spontaanisuutta, avoimmuutta ja herkkyyttä.
- Luova ihminen on oman elämänsä taiteilija.
- Luovuutta voimme käyttää ongelmien ratkaisuun, eheytymiseen ja tasapainon löytämiseen.
- Luovuus on ihmisen persoonallisuuden osa. Sen avulla ihminen pystyy tasapainottelemaan itsensä ja ympäristönsä kanssa.
- Luovuus on eräänlainen psyykkinen tapahtuma, jossa uudet ideat, ajatukset ja tunnekuvat yhdistyvät siten, että luotu yhdistelmä on enemmän kuin pelkkä yhdistettyjen ainesten summa.