Title: Taiteen sosiaalinen, esteettinen ja eettinen merkitys
Course: YTO-kurssipankki: taide ja luova ilmaisu > Section: Piilotettu (pääsy linkeillä)

Taiteen merkitys

Taiteella on monta erilaista merkitysaluetta riippuen siitä mistä näkökulmasta me haluamme taidetta tulkita. Taide on osa ympäristöämme; se liittyy niin meitä ympäröivään fyysiseen, rakennettuun ympäristöön, sosiaaliseen vuorovaikutusympäristöön kuin psyykkiseen ympäristöön eli ihmisen omaan havainto ja kokemusympäristöön.

Seuraavassa tarkastellaan taiteen merkitystä liittyneinä näihin erilaisiin ympäristöihin ja niissä keskeisesti vaikuttaviin tekijöihin kuten sosiaalisuuteen, estetiikkaan sekä etiikkaan.

Taiteen sosiaalinen merkitys

Taide näkyy ja on aina näkynyt ryhmäsidonnaisuuden symboleina. Tällaisia symboleja on havaittavissa mm. erilaisten ryhmien musiikissa, vaatetuksessa, merkeissä (esim. liput, logot jne.), tunnuksissa jne. Taide näkyy hyvin myös kansallisen identiteetin ilmentymissä mm. kansallislauluissa, kansallispuvuissa jne.

Taide ei yleensä tarvitse sanoja tullakseen ymmärretyksi (poikkeuksena kirjallisuus). Musiikki ja kuvataide välittyvät ilman tulkinnan vaikeuksia. Suomen tunnettavuutta ovat varmastikin lisänneet mm. Sibeliuksen musiikki ja Aallon arkkitehtuuri. Myös moni myöhempi taiteilija on ollut avaamassa Suomen ovia kansainväliseen tunnettavuuteen ja sosiaaliseen kanssakäymiseen valtioiden kesken. Taide on toiminut ja tulee varmasti aina toimimaan kansainvälisen kanssakäymisen luontevana ja arvostettuna käyttömuotona. Taide erottaa maiden kulttuurit ja perinteet toisistaan.

Taide yhdistää saman lajin harrastajia yhteiseen toimintaa aivan kuten urheilukin. Taide ei tunne eriarvoisuutta, sen kautta voidaan synnyttää sosiaalista vuorovaikutusta erilaisten ihmisten välille.  Ihmisellä on synnynnäinen tekemisen ja kokeilemisen tarve. Tarve oppia tuntemaan itsensä yksilönä ja osana ryhmää. Taidetta tekemällä ihminen kykenee ilmaisemaan itseään erilaisin keinoin. Hän saa itselleen välineitä itsensä ja toisten ymmärtämiseen ja hyväksyntään.

Taiteen sosiaalinen merkitys näkyy myös jokaisella meillä kotonamme. Se näkyy kotiemme sisustuksessa, koriste-esineissä, matkamuistossa, palkinnoissa ja itsetehdyissä tuotteissa. Taide luo kodin hengen tai tunteen. Kotiemme esineistö kertoo meidän arvomaailmastamme, tunteistamme ja myös kauneuskäsityksestämme. Esineistö toimii myös muistinamme, sillä useisiin esineisiin (varsinkin matkamuistot, palkinnot) liittynee jotain erityistä, jonka haluamme säilyttää.

Taiteen esteettinen merkitys

Estetiikka merkitsee oppia kauniista. Esteettinen on siis taiteellisesti nautittavaa, kaunista. Esteettisen elämyksen kokemuksella katsoja / kokija ilmaisee suhteensa taideteokseen. Hän kertoo sitä kautta muille omasta arvomaailmastaan ja tunteistaan.

Esteettinen elämys on aina tunne-elämys, ihminen tietää ja tuntee kokeneensa jotain kaunista. Kohtaamme esteettisiä ilmiöitä päivittäin mm. työpaikalla, koulussa, elokuvissa, teatterissa, katsomalla televisiota, kiinnittämällä huomiomme ympärillämme oleviin rakennuksiin, koriste-esineisiin jne. Myös oma ulkonäkömme on merkki esteettisyydestä. Se  miltä haluamme näyttää, miten pukeudumme ja kuinka laitamme itseämme perustuu joillekin esteettisille periaatteille. Se kertoo siitä mikä on mielestämme kaunista.

Kauneus ja taide ovat aina olleet länsimaisen estetiikan tukipylväitä. Kauneuskäsitys on muuttunut aikojen kuluessa. Antiikissa olivat totuus, hyvyys ja kauneus ajattelun ylittämättömiä arvoja ja tarkoittivat enemmän tai vähemmän samaa asiaa. Antiikissa ja keskiajalla kauneuden katsottiin pääsääntöisesti olevan objektiivista, jonkin asian tai esineen ominaisuus. Uudelle ajalle taas puolestaan on ollut tyypillistä nähdä kauneus subjektiivisena määreenä, joka on aina havaittavissa.

Perinteiset kauneuskäsitykset ovat jakaneet kauneuden sen matemaattisien suhteiden puitteissa, kirkkautena, hyvyytenä ja mielihyvän tuottajana.  Kauneus voidaan nähdä esim. seuraavilla tavoilla:

 Kauneus matemaattisina suhteina:

    - kauneus on harmoniaa, joissa tärkeitä elementtejä ovat järjestys, mitat, muodot, symmetria, määräytyneisyys / rajallisuus, tarkoituksenmukaisuus, katoamattomuus, lukusuhteet.

Kauneus kirkkautena:

    - kauneus näkyy materiaaleissa, väreissä ja valossa. Kauneus on täydellisyyttä.

Kauneus hyvyytenä:

    - hyvää on se, mitä pidetään arvokkaana tai jolla on arvoa. Hyvää on myös hyödyllisyys ja tarkoituksenmukaisuus.

Kauneus mielihyvän tuottajana:

    - mielihyvä koetaan aistein ja tunnetaan miellyttävänä, aistimellinen mielihyvä.

Taiteen eettinen merkitys

Eettinen merkitsee siveysopillista, moraalisääntöjen mukaista.  Varhaisin taide on ollut ihmisen ilmaisua itsestään. Ilmaisu on yleensä liittynyt uskomuksiin ja niihin liittyviin toimintoihin (esim. henkien palvonta musiikin, liikkeen ja kuvien avulla).

Länsimaisen taiteen perusta löytyy pääsääntöisesti kirkkotaiteesta. Ensimmäiset taidemaalarit maalasivat uskonnollisia kuvia lähinnä kirkkorakennuksiin. Rakennustaiteen ensimmäisiä suuria luomuksia ovat olleet kirkkorakennukset. Musiikin länsimainen perusta löytyy kirkkomusiikista. Gregoriaaninen kirkkolaulu on juuriltaan vanhinta länsimaista musiikkia. Ensimmäiset kirjat (sidotut kirjat) ovat uskonnollista kirjallisuutta ja tehty munkkien toimesta luostareissa.

Uskonnolla sekä moraalilla on ollut hyvin tärkeä asema varhaisimmassa taiteessa ja yhä edelleenkin taiteen ja taiteilijan eettinen vastuu on suuri.

Taiteen eettinen merkitys näkyy hyvin kirkkotaiteen ohella myös esim. sankaripatsaissa, kansallislauluissa, hautapatsaissa ym. toisia kunnioittamaan tehdyissä taideteoksissa.

Taideteokset, muistoesineet sekä niiden valinta kertoo ihmisen arvomaailmasta, tunteista ja asenteista. Esim. esille asetetut palkinnot, tunnustukset ja kunniakirjat ovat tärkeitä ihmisen oman arvon ja itsetunnon kannalta. Ne kannustavat yrittämään  ja tuottavat tyydytystä ja mielihyvää.

Kitsch liittyy oleellisesti taiteen etiikkaan. Kitsch tarkoittaa huonoa makua, krääsää. Tunnusomaista sille on erilaiset taidejäljennökset, joissa joku kuuluisa arvostettu teos valmistettiin alkuperäisestä poikkeavasta ja usein paljon halvemmasta materiaalista. Tällaisia kitsch tuotteita valmistetaan hyvin paljon muovista, kumista, kipsistä ym. keinomateriaaleista. Matkamuistoteollisuus käyttää tätä paljon hyväkseen. Toki jokainen miettii itse, ostaessaan matkamuistoa tai muistoesinettä, miksi sen ostaa: haluaako hankkia jotain arvokasta vai liittyykö esineeseen jotain tunnesiteitä, haluaako esineen kautta muistaa jonkin asian tai paikan ym. Missään tapauksessa kitsch esineen omistaminen tai sellaisen itse tekeminen ei ole alentavaa tai kiellettyä vaan ennen muuta jokaisen oma asia.