Title: FSC-sertifikaatti hakkuukohteella
Course: Harvesterin kustannustehokkaat tekniikat ja työmallit, 5 osp / Julkinen materiaali > Section: Metsäkoneenkuljettaja tuntee työssään voimassa olevan metsälain, sertifikaattien tuomat määräykset sekä metsänhoidon suositukset

Lähde: FSC-Suomi(fi.fsc.org)

Standardin vaatimukset

Säästöpuut

Uudistushakkuissa säästöpuiksi jätetään vähintään 10 kpl/ha puita, joiden minimirinnankorkeusläpimitta on Etelä-Suomessa 20 cm ja Pohjois-Suomessa 15 cm. Lisäksi jätetään säästöpuiksi vähintään 10 kpl/ha puita, joiden rinnankorkeusläpimitta on vähintään 10 cm. Jälkimmäisiä ei tarvitse jättää, mikäli vähintään 5 kpl/ha säästöpuista on Etelä-Suomessa läpimitaltaan vähintään 30 cm ja Pohjois-Suomessa 25 cm.

Eri-ikäiskasvatukseen tähtäävien hakkuiden yhteydessä pysyvät säästöpuut tulee erikseen määritellä.

Kaikissa metsätaloustoimissa tulee säästää monimuotoisuuden kannalta arvokkaiksi määritellyt elävät puut:

- rauhoitetut puulajit
- yksittäiset tai pienissä ryhmissä olevat järeät puut (mänty, kuusi ja koivu läpimitaltaan yli 60 cm, muut yli 40 cm)
- puumaiset ja pylväsmäiset katajat
- kolopuut
- petolintujen pesäpuut
- palokoroiset männyt
- järeät, läpimitaltaan yli 40 cm haavat (säästetään havupuuvaltaisissa kasvatusmetsissä vähintään 20 kpl/ha tai kaikki, mikäli niitä esiintyy edellä mainittua lukua vähemmän)

Uudistushakkuissa ja varttuneiden metsien hakkuissa säästetään lisäksi hemiboreaalisella vyöhykkeellä läpimitaltaan yli 20 cm ja muualla yli 10 cm tammet sekä muut yli 10 cm jalot lehtipuut, raidat ja muut puumaiset pajut, tuomet, pihlajat ja tervalepät.

Säästöpuustoon tulee sisältyä käsiteltävän alueen pääpuulajia. Monimuotoisuuden kannalta arvokkaita puita voidaan laskea säästöpuustoon, kunhan ne täyttävät säästöpuiden läpimittavaatimukset.

Osasta säästöpuita (enintään 5 kpl/ha) voidaan tehdä tekopökkelöitä, jos ne eivät ole monimuotoisuuden kannalta arvokkaita puita. Katkaistu rungon osa jätetään maastoon, jos tekopökkelö lasketaan säästöpuustoon.

Monimuotoisuuden kannalta arvokkaat puut säästetään kaikissa metsänhoidon vaiheissa. Taimikonhoidossa ja nuoren metsän hoidossa arvokkaita eläviä puita säästetään vähintään 20 kpl/ha tai kaikki, mikäli niitä esiintyy vähemmän. Harvennushakkuissa huolehditaan, että hakkuun jälkeenkin kohteella on säästöpuuvaatimuksen läpimittarajat täyttäviä puita.

Säästöpuita ei korjata myöhemmissäkään vaiheissa, vaan niiden on tarkoitus tuottaa tulevaisuudessa järeää lahopuuta.

Standardin vaatimukset

Lahopuut

Suomen FSC-standardi edellyttää säästämään hakkuissa ja metsänhoitotoimenpiteissä vähintään 20 kappaletta järeää lahopuuta per hehtaari.
- FSC-metsissä lahopuulla tarkoitetaan kuollutta puuta, ei lahovikaista mutta vielä elävää puuta.
- Lehtilahopuu säästetään pääsääntöisesti aina.
- Järeällä lahopuulla tarkoitetaan rinnankorkeusläpimitaltaan yli 10 senttisiä kuolleita pysty- ja maapuita.
- Mikäli toimenpidekohteella on lähtötilanteessa alle 20 lahopuuta, säästetään lahopuusto niiltä osin kuin sitä esiintyy.
- Vaatimuksen soveltamisessa otetaan huomioon metsätuholain vaatimukset. Mikäli kohteella syntyy tuoretta lahopuuta yli 20 m3/ha, ylimenevän osan saa poistaa.
- Metsätaloustoimet suunnitellaan siten, että vauriot jäävällä lahopuustolle olisivat mahdollisimman vähäisiä.
- Kuolleita puita voi kaataa tai katkoa, mikäli ne voivat aiheuttaa vaaran turvallisuudelle.

Standardin vaatimukset

Lehtipuuosuus

Lehtipuuosuuden säilyttäminen vähintään 10 prosentissa parantaa monien lajien elinympäristöjä ja lisää metsän monimuotoisuutta. Lehtipuiden urvut tarjoavat ruokaa linnuille, esimerkiksi pyille ja teerille. Lehtipuiden karike lisää metsämaan ravinnepitoisuutta ja näin ollen parantaa metsän terveyttä ja kasvukykyä.

Lehtipuuosuutta ei vähennetä alle 10 % kasvatettavan puuston runkoluvusta. Jos lehtipuuosuus on alle 10 % runkoluvusta ennen toimenpiteitä, lehtipuusto säästetään, paitsi niiltä osin kuin se selvästi haittaa havupuiden kasvua.

Monivalintatehtävä

Mikä on säästöpuiden minimirinnankorkeusläpimitta uudistushakkuissa Pohjois-Suomessa?

- 15 cm
- 10 cm
- 20 cm
- 25 cm

Monivalintatehtävä

Kuinka monta kappaletta järeitä lahopuita tulee säästää per hehtaari Suomen FSC-standardin mukaan?

- 20 kpl
- 5 kpl
- 15 kpl
- 25 kpl

Monivalintatehtävä

Mitä seuraavista puista on aina säästettävä kaikissa metsätaloustoimissa?

- Rauhoitetut puulajit
- Nuoret koivut
- Alueen harvinaiset lehtipuut
- Taloudellisesti arvokkaat puut

Monivalintatehtävä

Millä edellytyksillä uudistushakkuissa ei tarvitse jättää säästöpuiksi puita, joiden rinnankorkeusläpimitta on vähintään 10 cm?

- Jos alueella on vähintään 5 kpl/ha säästöpuita, joiden läpimitta on Etelä-Suomessa vähintään 30 cm ja Pohjois-Suomessa 25 cm.
- Jos alueella on vähintään 5 kpl/ha säästöpuita, joiden läpimitta on Etelä-Suomessa vähintään 25 cm ja Pohjois-Suomessa 20 cm.
- Jos alueella on vähintään 10 kpl/ha säästöpuita, joiden läpimitta on Etelä-Suomessa vähintään 20 cm ja Pohjois-Suomessa 15 cm.
- Jos alueella on vähintään 20 kpl/ha säästöpuita, joiden läpimitta on yli 10 cm riippumatta niiden sijainnista.

Monivalintatehtävä

Kuinka monta säästöpuuta, joiden minimirinnankorkeusläpimitta on Etelä-Suomessa 20 cm ja Pohjois-Suomessa 15 cm jätetään vähintään hehtaarille uudistushakkuissa?

- 10 kpl/ha
- 5 kpl/ha
- 15 kpl/ha
- 20 kpl/ha

Monivalintatehtävä

Millä edellytyksellä kuolleita puita saa kaataa?

- Jos ne voivat aiheuttaa vaaran turvallisuudelle
- Jos ne ovat sairaita
- Jos ne ovat vaarassa kaatua
- Jos ne ovat alle 10 cm paksuisia

Standardin vaatimukset

Vesien suojelu

- Vesistöjen ja pienvesien ympärille jätetään maastomuotojen ja maalajin perusteella määräytyvä suojavyöhyke.
- Merten metsätalouden ulkopuolelle jätettävän suojavyöhykkeen leveys on 15 m ja peitteisenä hoidettavan suojavyöhykkeen leveys noin 10 m.
- Järvien metsätalouden ulkopuolelle jätettävän suojavyöhykkeen leveys on 10 m.
- Lampien metsätalouden ulkopuolelle jätettävän suojavyöhykkeen leveys on 10 m, jollei laki enempää vaadi.
- Uomiltaan luonnontilaisten tai luonnontilaisten kaltaisten jokien ja purojen sekä lähteiden metsätalouden ulkopuolelle jätettävän suojavyöhykkeen leveys on 20 m ja peitteisenä hoidettavan suojavyöhykkeen leveys on noin 10 m.
- Muilla kuin edellä mainituilla joilla metsätalouden ulkopuolelle jätettävän suojavyöhykkeen leveys on 15 m.
- Lisäksi järvillä, lammilla ja joilla käsittelemättömän suojavyöhykkeen reunassa säästetään ainespuuta pienempi puusto ja mahdollisuuksien mukaan kookkaampaa lehtipuustoa.
- Uomaltaan voimakkaasti muutetuilla puroilla jätetään 10 m vyöhyke, joissa säästetään pensaskerros ja ainespuuta pienempi puusto.

Suojavyöhyke vaaditaan vesistön molemmille puolille. Silloin kun edellytetään sekä käsittelemätöntä että käsiteltyä suojavyöhykettä, käsittelemätön suojavyöhykkeen osa sijaitsee aina lähempänä kohdetta.

Standardin vaatimukset

Torjunta-aineet

- Kemiallisten torjunta-aineiden käyttöä vältetään tai se minimoidaan ja ensisijaisesti käytetään muita torjuntamenetelmiä.
- Juurikäävän torjunnassa käytetään vain biologisesti hajoavia torjunta-aineita (urea ja harmaaorvakkaliuos).

FSC:n torjunta-ainekäytäntöjen kieltämiä kemiallisia torjunta-aineita ei käytetä tai säilytetä alueella, ellei FSC ole myöntänyt tähän poikkeuslupaa.

Torjunta-aineiden käyttö dokumentoidaan (kauppanimi, käytetty määrä, käyttöajankohta, käyttöalue ja pinta-ala sekä käytön syy).

Jos kemiallisia torjunta-aineita käytetään, niitä käytetään mahdollisimman vähän ja siten, että ympäristölle aiheutetaan mahdollisimman vähän haittaa. Kemiallisten torjunta-aineiden käytöllä ei aiheuteta vaaraa ympäristölle tai terveydelle. Haittoja lievennetään tai korjataan siellä, missä niitä tapahtuu.

Kun torjunta-aineita käytetään:

1) valittu torjunta-aine, levitysmenetelmä, ajoitus ja käyttötapa aiheuttavat mahdollisimman pienen riskin ihmisille ja muille kuin kohdelajeille, ja

2) puolueettomat todisteet osoittavat, että torjunta-aine on ainoa tehokas, käytännöllinen ja kustannustehokas keino tuholaisten torjuntaan.

Monivalintatehtävä

Kuinka leveä on lampien metsätalouden ulkopuolelle jätettävän suojavyöhykkeen leveys, ellei laki vaadi enempää?

- 10 m
- 5 m
- 15 m
- 20 m

Monivalintatehtävä

Mitä säästetään käsittelemättömän suojavyöhykkeen reunassa järvillä, lammilla ja joilla?

- Sekä ainespuuta pienempi puusto että mahdollisuuksien mukaan kookas lehtipuusto
- Ainoastaan kookas lehtipuusto
- Ainoastaan ainespuu
- Vain pensaskerros

Monivalintatehtävä

Mikä on uomiltaan luonnontilaisten tai luonnontilaisten kaltaisten jokien ja purojen sekä lähteiden metsätalouden ulkopuolelle jätettävän suojavyöhykkeen leveys?

- 20 m
- 5 m
- 10 m
- 15 m

Monivalintatehtävä

Kuinka leveä on voimakkaasti muutetuilla puroilla metsätalouden ulkopuolelle jätettävä suojavyöhyke?

- 10 m
- 5 m
- 15 m
- 20 m

Monivalintatehtävä

Mikä on juurikäävän torjunnassa käytettävien torjunta-aineiden tyyppi?

- Biologisesti hajoavat
- Kemiallisesti hajoavat
- Synteettiset
- Luonnonmukaiset

Monivalintatehtävä

Mikä on suojavyöhykkeiden sijainti suhteessa vesistöön?

- Vesistön molemmilla puolilla
- Vain vesistön yhdellä puolella
- Vain vesistöstä ylävirtaan
- Vain vesistöstä alavirtaan

Monivalintatehtävä

Minkä tyyppisen torjunta-aineen käyttö minimoidaan tai vältetään ympäristölle aiheutuvan haitan vuoksi?

- Kemiallisen torjunta-aineen
- Biologisen torjunta-aineen
- Luonnonmukaisen torjunta-aineen
- Fyysiset torjuntamenetelmät

Aina säästettävät kohteet

Lakiperusteiset kohteet:

a) Metsälain 10 §:n mukaiset erityisen tärkeät elinympäristöt

b) Luonnonsuojelulain 64 §:n mukaiset suojellut luontotyypit

c) Luonnonsuojelulain 73 §:n mukaiset suurten petolintujen pesäpuut

d) Tiedossa olevat luonnonsuojelulain 77 §:n mukaiset erityisesti suojeltavien lajien esiintymispaikat

e) Luonnonsuojelulain 78 §:ssä tarkoitetun luontodirektiivin liitteen IV (a) lajien lisääntymis- ja levähdyspaikat sekä liitteen IV (b) kasvilajien esiintymät

f) Vesilain 2 luvun 11 §:n kriteerit täyttävät pienvedet.

Metsien suojelu ja elinympäristöjen hoito
Metsälain 10§:n kohteet
Luonnonsuojelulain 64§:n kohteet
Luonnonsuojelulain 73§:n suurten petolintujen pesäpuut
Luonnonsuojelulaki 78:§
Vesilain 2 luvun 11§:n pienvedet

Aina säästettävät kohteet

Muut aina säästettävät kohteet:

a) Metsälain 10 §:n erityisen tärkeän elinympäristön ominaispiirteet täyttävät kohteet niiden koosta ja alueellisesta yleisyydestä riippumatta. Jyrkänteiden ja rotkojen osalta ei vaadita 10 metrin vähimmäiskorkeutta vaan tarkastellaan kohteen luonnontilaisuutta.

b) Erikseen määritellyt runsaslahopuustoiset metsät liitteen 5 mukaan.

c) Metsämaan louhikkometsät, joiden pohjalla seisoo tai virtaa säännöllisesti vettä ja joiden valtapuusto on yli 100-vuotiasta.

d) Vanhat metsäpaloalueet, jotka metsäpalon jälkeen ovat saaneet kehittyä ilman käsittelyä vähintään 20 vuotta ja joilla esiintyy palokantoja ja/tai palon vahingoittamia puita.

e) Vesitaloudeltaan luonnontilaiset ja luonnontilaisen kaltaiset kosteat lehdot.

f) Metsät, joissa on kookkaita tai lahovikaisia vanhoja jalopuita*. Käsittää ne em. jalopuita sisältävät metsät, jotka eivät edusta mitään muuta indikaattorissa 6.5.1 listattua aina säästettävää luontotyyppiesiintymää. Metsikkökuviosta säästetään se osa, jolla vanhoja jalopuita esiintyy.

g) Pähkinäpensaiden kasvupaikat muualla kuin lehdoissa, silloin kun vanhoja pähkinäpensaita on yhtenäisesti rajattavissa olevalla alueella vähintään 20 kappaletta.

h) Tulvametsät

i) Kuusivaltaiset supat

j) Uomiltaan luonnontilaiset tai luonnontilaisen kaltaiset joet ja purot sekä purot, joissa aiemman uoman käsittelyn jälkeen on jäljellä luontaista mutkittelua ja veden paineen vaihtelua sekä lähteet; ranta-alueineen

k) Valtapuustoltaan vähintään varttuneet, eri-ikäisrakenteiset, näkyvästi (vähintään 5 m3/ha) lahopuuta sisältävät vesistöjen ja pienvesien reunametsät. Ei koske kanavien eikä kaivettujen vesialtaiden reunametsiä

l) Luonnontilaiset ja luonnontilaisen kaltaiset fladat ja kluuvijärvet ranta-alueineen

m) Maankohoamisrannikon metsien luonnontilaiset tai luonnontilaisen kaltaiset kehityssarjat tai yksittäiset edustavat kehityssarjan osat

n) Vesitaloudeltaan luonnontilaiset ja luonnontilaisen kaltaiset korvet, rämeet, nevat, letot ja metsäluhdat

o) Luonnontilaiset ja luonnontilaisen kaltaiset kitu- ja joutomaat.

p) Puustoltaan luonnontilaiset tai luonnontilaisen kaltaiset karukkokankaat.

Aina säästettävät kohteet

Erityiskohteet:

a) Kohteet, joilla tavoitteena on puuston kasvatus siten, etteivät käsittelytoimenpiteet pitkälläkään aikavälillä johda metsälain uudistamisvelvoitteeseen.

b) Kohteet, joilla tuotetaan kasvatushakkuiden yhteydessä aktiivisesti lahopuuta yli 10 m3/ha. Myöhemmin uudistushakkuun yhteydessä kohteelle jätetään normaaliin uudistusalaan verrattuna kaksinkertainen määrä säästöpuita.

c) Pysyvästi lehtipuuvaltaiset metsät, joiden hoidossa ylläpidetään lehtimetsiin perustuvaa luonnon monimuotoisuutta myös uudistamalla alueet lehtipuulle. Uudistushakkuun yhteydessä kohteelle jätetään normaaliin uudistusalaan verrattuna kaksinkertainen määrä säästöpuita, jotka ovat pääosin lehtipuuta.

d) Metsätalouslehdot, joilla on monimuotoisuuden ylläpitämiseen tähtäävä hoitotavoite 

e) Metsäniityt, hakamaat ja muut metsäiset perinneympäristöt, joilla on elinympäristön ominaispiirteiden säilyttämiseen tähtäävä hoitotavoite

f) Metsämaan paahdeympäristöt, joilla on paahdelajiston huomioon ottava hoitotavoite

g) Dyynimetsät, joilla on elinympäristön ominaispiirteiden säilyttämiseen tähtäävä hoitotavoite

h) Kalkkimaiden ja ultraemäksisten maiden metsämaan elinympäristöt, joilla on elinympäristön ominaispiirteiden säilyttämiseen tähtäävä hoitotavoite

i) Aluemaiset muinaisjäännökset

j) Korkeiden alueiden peitteisen kasvatuksen metsät

k) Poronhoidon erikoiskohteiden metsämaat, joilla toimenpiteitä on rajoitettu paliskunnan kanssa yhdessä sopien tai periaatteen 3 mukaisesti rajoitetun metsätalouden alueet

l) Palojatkumoalueet ja yksittäiset kulotuskelpoiset kohteet

m) Pidennetyn kiertoajan kohteet

n) Kohteet, joilla on riistanhoidollinen tavoite: 

       1) Metson soidinalueet (indikaattori 6.4.6) ja 

       2) Alueet, joille kasvatushakkuissa jätetään riistatiheiköitä väh. 5 % pinta-alasta. Uudistushakkuun jälkeen korvattava uusilla kohteilla.

Monivalintatehtävä

Mikä on luonnonsuojelulain 73 §:n mukainen suojelu kohde?

- Suurten petolintujen pesäpuut
- Lahopuustoiset metsät
- Kookkaat vanhat jalopuut
- Metsäpalokohteet

Monivalintatehtävä

Mihin luonnonsuojelulaki 78 § viittaa?

- Luontodirektiivin liitteen IV (a) lajien lisääntymis- ja levähdyspaikat
- Lahopuustoiset metsät
- Suurten petolintujen pesäpuut
- Suojeltavat vesialueet

Monivalintatehtävä

Mikä seuraavista on erityisen tärkeä metsälain 10 § mukaan säästettävä elinympäristö?

- Metsäkortekorpi
- Tulvametsä
- Lahopuustoiset metsät
- Suppa

Metsien monikäyttö

Metsän monikäyttö, metsän tuottamat palvelut ja hyödykkeet tulee tunnistaa metsätaloustoimissa sekä ylläpitää monikäytön edellytyksiä, jotta niitä voidaan tuottaa ja/tai ne voidaan saattaa muiden tuotettavaksi.

Ulkoilureittien kulkukelpoisuutta, metsästys- ja riistanhoitomahdollisuuksia sekä luonnontuotteiden keruumahdollisuuksia edistetään metsien monikäyttöedellytysten turvaamiseksi.

Kaavoituksessa, ulkoilulaissa tai organisaation (julkisyhteisöt) julkisissa päätöksissä määritetyillä virkistysalueilla tehtävissä metsätaloustoimissa otetaan huomioon virkistysarvot. Valtio, kunnat ja seurakunnat eivät tee näillä alueilla yli 2 ha (Etelä-Suomi) tai yli 3 ha (Pohjois-Suomi) uudistushakkuita.

L-kokoiset (pois lukien kunnat, seurakunnat ja valtio):

Toimittaessa maakunta-, yleis- ja asemakaavojen virkistysalueilla (V, VR ja VL), organisaatio julkaisee ennakkoon tiedot monikäytölle tärkeälle kohteelle suunnitellusta uudistushakkuusta (Etelä-Suomi > 2 ha uudistushakkuu, Pohjois-Suomi > 3 ha uudistushakkuu) ja tarjoaa tiedossa oleville aluetta käyttäville tahoille mahdollisuuden ilmaista mielipiteensä silloin, kun maisematyölupaprosessin edellyttämää naapureiden kuulemista ei vaadita.

Kunnat, seurakunnat ja valtio:

Toimittaessa maakunta-, yleis- ja asemakaavojen virkistysalueilla (V, VR ja VL), organisaatio julkaisee ennakkoon tiedot monikäytölle tärkeälle kohteelle suunnitellusta uudistushakkuusta ja tarjoaa tiedossa oleville aluetta käyttäville tahoille mahdollisuuden ilmaista mielipiteensä silloin, kun maisematyölupaprosessin edellyttämää naapureiden kuulemista ei vaadita.

Pienimuotoisia raivauksia ja muita pienimuotoisia metsänhoitotoimenpiteitä on mahdollista tehdä vesistöjen suojavyöhykkeillä ja muilla virkistyskäytölle tai maisemallisesti tärkeillä kohteilla silloin, kun toimenpiteet edistävät kohteen virkistys- tai maisema-arvoja. Tällaiselle alueelle kohdistuu huomattavaa jokamiehenoikeudella tapahtuvaa virkistyskäyttöä tai siellä sijaitsee ulkoilureittejä tai -rakenteita. Toimenpiteet eivät saa merkittävästi heikentää alueen luontoarvoja.

Monivalintatehtävä

Mikä seuraavista kuvaa parhaiten metsän monikäyttöön liittyvää käytäntöä kaavoitetuilla virkistysalueilla?

- Valtio, kunnat ja seurakunnat eivät tee yli 2 ha (Etelä-Suomi) tai yli 3 ha (Pohjois-Suomi) uudistushakkuita.
- Kaikki uudistushakkuut ovat sallittuja riippumatta kohteen koosta.
- Suuret uudistushakkuut edistävät alueen virkistys- ja maisema-arvoja.
- Kaikki uudistushakkuut tulee tehdä ilman ennakkotietojen julkaisua tai mielipiteiden keräämistä.

Monivalintatehtävä

Mitä toimenpiteitä voidaan tehdä vesistöjen suojavyöhykkeillä ja virkistyskäytölle tärkeillä kohteilla metsätalouden ja virkistyskäytön yhteensovittamiseksi?

- Pienimuotoisia raivauksia ja muita metsänhoitotoimenpiteitä voidaan tehdä, kun ne edistävät kohteen virkistys- tai maisema-arvoja.
- Kaikki metsänhoitotoimenpiteet ovat kiellettyjä näillä alueilla.
- Suuret uudistushakkuut ovat aina sallittuja.
- Jokamiehenoikeudet ovat rajoitettuja eikä ulkoilua suositella.