Title: Aineisto: Sosiaalipsykologisia teorioita ja malleja
Course: TE1 Terveys voimavarana 2op, eGradia_pohja > Section: 2. Sosiaalipsykologiset teoriat ja mallit

Suunnitellun käyttäytymisen teoria

Suunnitellun käyttäytymisen teoria lähtee ajatuksesta että ihminen on järkevä olento, jonka toiminta perustuu harkintaan, ja joka pystyy itse ohjaamaan valintojaan. Keskeinen terveyskäyttäytymistä ohjaava tekijä on aikomus toimia tietyllä tavalla. Tähän toiminta-aikomukseen eli intentioon vaikuttavat ihmisen omat asenteet sekä subjektiivinen normi, eli hänen käsityksensä siitä, miten muut ihmiset toivoisivat hänen toimivan. Toiminta-aikomukseen vaikuttaa myös henkilön minäpystyvyys, eli kokemus siitä, kuinka hän pystyy hallitsemaan ja muuttamaan omaa käyttäytymistään.

Taustalla vaikuttavat myös demografiset tekijät (mm. ikä, sukupuoli, siviilisääty, uskonto, etninen tausta, sosioekonominen asema, persoonallisuus) sekä ympäristötekijät (esimerkiksi fyysinen ympäristö, palvelut ja niiden saavutettavuus).

Jos ihminen kokee, että jokin elintapamuutos vaikuttaisi myönteisesti hänen elämäänsä, hän kokee muutoksen kannattavaksi.

"Aion lopettaa tupakoinnin, koska muutos vaikuttaisi myönteisesti terveyteeni, ja rahaakin säästyisi. Läheisenikin toivovat sitä, ja uskon että pystyn siihen."

Siirry lukuun 2. Sosiaalis-kognitiivinen teoria.

Sosiaalis-kognitiivinen teoria

Sosiaalis-kognitiivisessa teoriassa korostetaan yksilön, hänen käyttäytymisensä ja ympäristön jatkuvaa vuorovaikutusta. Minäpystyvyys näyttelee teoriassa keskeistä roolia, sillä se vaikuttaa yksilön käyttäytymispäätöksiin, motivaatioon sekä uskoon käyttäytymisen ylläpidosta. Minäpystyvyyttä puolestaan määrittelevät esimerkiksi aikaisemmat kokemukset sekä sosiaalinen vertailu ja sosiaalisen ympäristön antama palaute, joita ihminen kongnitiivisesti käsittelee, ja joista saatujen tietojen pohjalta luo käsitystä omasta pystyvyydestään. Vuorovaikutus ympäristön kanssa onkin keskeistä esimerkiksi mallioppimisen ja kannustavan tuen kannalta. Ympäristön malli voi vaikuttaa myös negatiivisesti luoden sosiaalista painetta esimerkiksi tupakointiin tai muuhun terveyttä heikentävään käyttäytymiseen. Lisäksi ympäristön fyysiset mahdollisuudet ja palvelut vaikuttavat terveyskäyttäytymiseen.

Minäpystyvyyttä tukemalla voidaan vahvistaa yksilön uskoa ja luottamusta siihen, että hän pystyy ylläpitämään terveellisiä elintapoja, välttämään haitallisia, sekä tarvittaessa muuttamaan elintapojaan.

"Ystäväni on alkanut harrastaa lenkkeilyä, ja hän on paljon pirteämpi ja hyväkuntoisempi kuin aiemmin. Hän on kannustanut minuakin liikkumaan, ja koska hän pystyi siihen, uskon että minäkin pystyn. Aion lisätä säännöllistä liikuntaa, ja olemmekin alkaneet lenkkeillä yhdessä. Meillä onkin lähistöllä ihanat lenkkeilymaastot."

Siirry lukuun 3. Terveysuskomusmalli.

Terveysuskomusmalli

Terveysuskomusmallissa ihmisen terveyskäyttäytyminen on yhteydessä hänen kokemaansa terveyshaittaan tai -riskiin. Mitä vakavamman terveysriskin tietty elintapa aiheuttaa, sitä todennäköisemmin ihminen muuttaa kyseistä terveystottumustaan. Muutoksen tekoon vaikuttaa lisäksi se, kuinka paljon hyötyä henkilö kokee elintapamuutoksella saavuttavansa suhteessa riskiin, ja kuinka hyväksi hän kokee omat voimavaransa muutoksen tekemiseen, eli kuinka hyväksi hän kokee minäpystyvyytensä suhteessa muutoksen tiellä mahdollisesti oleviin esteisiin.

"Lääkäri kannusti laihduttamaan, ja totesi että riskini saada tyypin 2 diabetes on huomattava korkea, ellen saa painoa putoamaan. En halua että sairaus puhkeaa minulle, joten aion kyllä pystyä pudottamaan ainakin 5kg."

Siirry lukuun 4 Muutosvaihemalli.

Muutosvaihemalli

Muutosvaihemallin mukaan ihmisen elintapamuutos tapahtuu vaiheittain etenevänä prosessina. Muutoksen tekoa edesauttaa halu, kyky ja valmius muutokseen. Muutosvalmiuteen vaikuttavat sekä henkilökohtaiset seikat että ympäristön ja yhteiskunnan tarjoama tuki (esimerkiksi oma motivaatio, läheisten ihmisten kannustus, ympäristön mahdollisuudet ja yhteiskunnan palvelujärjestelmät).

Muutosvaihemallin eteneminen vaiheittain:

- Esiharkintavaihe: muutostarvetta ei vielä tiedosteta, ongelmaa ei tunnusteta, tai ei pystytä käynnistämään muutosta. Henkilön tulee havahtua, tunnistaa ja ymmärtää muutostarve.
- Harkintavaihe: muutoksen harkinta, henkilö kaipaa tietoa muutoksen aikaansaamisen tueksi.
- Valmisteluvaihe: suunnitemat muutoksen aikaansaamiseksi.
- Toimintavaihe: toiminta muutoksen aikaansaamiseksi, suunnitelmien toteuttaminen, uuden elintavan kokeilu.
- Ylläpitovaihe: muutoksesta on tullut osa elämäntapaa, mutta se voi vaatia edelleen ponnisteluja.
- Repsahdus: voi tapahtua missä muutoksen vaiheessa tahansa. Tärkeää on ymmärtää retkahdus oppimisprosessiksi, ja palata takaisin jatkamaan muutosprosessia retkahduksen jälkeen.

Henkilöä voidaan tukea missä tahansa muutosprosessin vaiheessa. Eri vaiheissa ihminen tarvitsee erilaista tukea, joten on hyvä tunnistaa missä vaiheessa henkilö on.

Esiharkintavaihe: "Puolisoni huomauttelee minulle alkoholinkäytöstäni, mutta se on aivan hallinnassa, ei minulla ole tarvetta vähentää juomista."

Harkintavaihe: "Huomaan että alkoholinkäyttöni on melko runsasta, enkä pysty olemaan viikonloppuisin juomatta. Puolison kanssa tulee helposti riitaa sen vuoksi. Minun on harkittava juomisen vähentämistä"

Valmisteluvaihe; "Ostan jatkossa vähemmän alkoholia. Lisään viikonloppuja, jolloin en ota lainkaan, ja suunnittelen sellaisille viikonlopuille jotain muuta tekemistä ."

Toimintavaihe: "Ostan kerralla vähemmän alkoholia kuin aikaisemmin. Vietän osan viikonlopuista kokonaan ilman alkoholia, ja käymme silloin puolisoni kanssa harrastamassa liikuntaa."

Ylläpitovaihe: "Olen vähentänyt selkeästi alkoholinkäyttöä. En juo läheskään joka viikko, enkä yleensäkään juo kovaan humalaan asti. Oloni on paljon parempi, puolison kanssa sujuu hyvin, eikä kovassa krapulassa ole tarvinnut enää herätä. Aluksi oli vaikeaa olla viikonloppua juomatta ollenkaan, ja pari repsahdusta tulikin joillekin viikonlopuille, jolloin oli tarkoitus olla juomatta. Mutta nyt olen pysynyt päätöksessäni, ja olen huomannut että alkoholin kokonaiskäytön määrä on vähentynyt selvästi. Pystyn myös juomaan vain yhden oluen ilman että juominen lähtee lapasesta. Muutos tuntuu hyvältä."

Tee opiskeluosion 2 tehtävät (2.1, 2.2., 2.3).