Title: Aineisto: Mielenterveys
Course: TE1 Terveys voimavarana 2op, eGradia_pohja > Section: 6. Mielenterveyttä suojaavat tekijät

Mielenterveyttä suojaavia tekijöitä

Mielenterveys on osa ihmisen terveyttä. Se on voimavara, joka auttaa kokemaan elämän mielekkääksi ja tuntemaan itsensä hyväksytyksi. Hyvän mielenterveyden myötä pystymme solmimaan ja ylläpitämään sosiaalisia suhteita, huolehtimaan arjen asioista ja selviytymään haasteista.

Hyvään mielenterveyteen liittyy joustavuutta, jonka avulla kykenemme ymmärtämään ja hyväksymään elämässä tapahtuvia muutoksia ja pystymme sopeutumaan vallitsevaan tilanteeseen - tai tarpeen mukaan muuttamaan sitä. Mielenterveyteen kuuluu myös kyky sietää pettymyksiä ja menetyksiä.

Itsetunto liittyy olennaisena osana mielenterveyteen. On tärkeää omata myönteinen käsitys itsestään ja uskoa omiin vaikutus- ja kehittymismahdollisuuksiinsa.

Mielenterveys muotoutuu koko elämän ajan, ja mielen hyvinvointi vaihtelee päivittäin. Normaaliin elämään kuuluu myös huolia, surua, epäonnistumisia ja pettymyksiä. Jokainen voi vahvistaa mielenterveyttään harjoittelemalla ja oppimalla mielenterveyttä tukevia taitoja, kuten tunne- ja vuorovaikutustaitoja sekä ongelmanratkaisukykyä. Myös myönteisyys, halu oppia uutta, halu osallistua oman yhteisönsä toimintaan ja sopiva jämäkkyys tukevat mielenterveyttä.

Mielenterveyttä suojaavat tekijät voidaan jakaa yksilöllisiin, yhteisöllisiin ja yhteiskunnallisiin tekijöihin. Katso MIELI Suomen Mielenterveysseura ry:n, video "Mitä mielenterveys on?".

Mielenterveyttä suojaavat tekijät voidaan jaotella myös sisäisiin ja ulkoisiin tekijöihin. Kyseisten tekijöiden vahvistaminen on tärkeää mielenterveystyötä. Useita näistä suojaavista tekijöistä voimme kehittää ja harjoitella yksilöinä. Joidenkin mielenterveyttä suojaavien tekijöiden toteutumiseen tarvitaan myös yhteisöjen ja yhteiskunnan panosta.

Alla on lueteltu mielenterveyttä suojaavia sisäisiä ja ulkoisia tekijöitä (MIELI Suomen Mielenterveysseura ry). Mieti mitkä tekijät ovat hyvällä tolalla kohdallasi, ja mitkä tekijät kaipaisivat vahvistamista.

Sisäisiä suojaavia tekijöitä
- Sosiaalinen tuki, ystävät

- Hyvä fyysinen terveys ja perimä

- Myönteiset varhaiset ihmissuhteet

- Riittävän hyvä itsetunto

- Hyväksytyksi tulemisen tunne

- Ongelmanratkaisutaidot

- Ristiriitojen käsittelytaidot

- Vuorovaikutustaidot

- Kyky luoda ja ylläpitää tyydyttäviä ihmissuhteita

- Mahdollisuus toteuttaa itseään

Ulkoisia suojaavia tekijöitä
- Koulutusmahdollisuudet

- Työ tai muu toimeentulo

- Työyhteisön (opiskeluyhteisön) ja esimiehen (opettajien ja ohjaushenkilöstön) tuki

- Kuulluksi tuleminen ja vaikuttamismahdollisuudet

- Turvallinen elinympäristö

- Lähellä olevat ja helposti tavoitettavat yhteiskunnan auttamisjärjestelmät

Esimerkiksi liikunnan harrastamisen ja ruokavalion merkitys terveydelle on helppo ymmärtää, sillä ne vaikuttavat suoraan fyysiseen terveyteen. Psyykkiseen terveyteen liittyviä tekijöitä ei aina ymmärretä yhtä selkeästi, eikä tiettyjä taitoja ja kykyjä osata välttämättä yhdistää psyykkisen terveyden osatekijöiksi. Mielenterveys on kuitenkin terveyden osa-alue, josta täytyy huolehtia samoin kuin muistakin terveyden osa-alueista.  Mielenterveyteen liittyviä taitoja voi kehittää ja harjoitella, ja siten vahvistaa psyykkistä terveyttään. Katso MIELI Suomen Mielenterveysseura ry:n video "Mielenterveyttä voi vahvistaa".

Kuten mille tahansa terveyden osa-alueelle, myös mielenterveyteen voi tulla ongelmia. Mielenterveyden ongelmiin tulee hakea apua aivan samoin kuin esimerkiksi fyysisiin terveysongelmiin. Jos kärsit esimerkiksi polvikivuista, joihin et ole omahoidon ja kuntouttamisen avulla saanut helpotusta, hakeudut lääkärin vastaanotolle. Samoin tulee toimia mielenterveysongelmien kanssa. Jos omat keinot eivät ole helpottaneet tilannetta, apua tulee hakea läheisiltä, ja tarvittaessa terveydenhuollosta. Katso MIELI Suomen Mielenterveysseura ry:n video "Tukea mielenterveyden pulmissa".

Tee seuraavaksi tehtävät 6.1. ja 6.2. Palaa sen jälkeen Mielenterveys-aineiston lukuun 2. Stressi.

Stressi

Stressi kuuluu jossain määrin jokaisen ihmisen elämään, ja parhaimmillaan se voi olla myönteinen voimavara. Väliaikainen stressi valmistaa parempaan suoritukseen ja parantaa keskittymistä ja suorituskykyä. Tällainen positiivinen stressi, ns. eustressi, on hyödyllinen ilmiö, joka saa ihmisen ponnistelemaan ja tekemään parhaansa, ja edistää siten tavoitteiden saavuttamista.

Liiallisena ja pitkäaikaisena stressi on kuitenkin haitallista, niin kutsuttua disstressiä. Tällöin ihminen kuormittuu liikaa, eivätkä ihmisen voimavarat riitä tilanteen hallitsemiseen. Stressiä voivat aiheuttaa sekä negatiiviset että positiiviset muutokset elämässä. Haitallisena stressi aiheuttaa sekä psyykkisiä että fyysisiä oireita, ja voi johtaa vaikeaan uupumukseen, "burnoutiin".

Stressitilanteessa sekä adrenaliinin että kortisolin eritys kiihtyy, jolloin elimistö aktivoituu haasteen kohtaamiseen. Tämä ns. "pakene tai taistele" reaktio virittää elimistön huippusuoritukseen nostamalla sydämen sykettä ja verenpainetta, ja lisäämällä aivojen ja lihasten glukoosin saantia. Ruoansulatus ja suolen toiminta voivat puolestaan hidastua. Lyhytaikaisena tämä reaktio mahdollistaa koko fyysisen potentiaalin hyväksikäytön, ja stressireaktio auttaa meitä haastavasta tilanteesta selviämiseen.

Pitkään jatkuessaan stressitila alkaa kuitenkin aiheuttaa sekä psyykkisiä että fyysisiä oireita. Tyypillisiä psyykkisiä oireita ovat jännittyneisyys, ahdistuneisuus, ärtyneisyys, unihäiriöt, aggressiivisuus, masentuneisuus, muistiongelmat ja vaikeudet päätöksenteossa. Fyysisiä oireita voivat olla esimerkiksi vatsakivut, päänsärky, niska-hartiaseudun kivut, selkäkivut, ihottuma, rytmihäiriöt, hikoilu, ja toistuvat flunssat. Jonkin verran stressioireita kuuluu jokaisen elämään, mutta jos oireita jatkuu yli kaksi viikkoa, eikä ahdistava tilanne tunnu helpottavan, on syytä hakeutua lääkäriin.

Stressaavista tilanteista selviäminen on yksilöllistä, ja henkilön omat voimavarat ja stressinhallintakeinot vaikuttavat siihen, miten stressaavat tilanteet kokee, ja miten niistä selviää.

Haitallisia tapoja stressiin suhtautumisessa ovat esimerkiksi alkoholin tai muiden päihteiden ja tupakoinnin lisääminen, runsas energiajuomien juominen, sekä liikunnan ja muiden harrastusten vähentäminen. Nämä negatiiviset stressinhallintakeinot ovat terveydelle haitallisia, ja vahvistavat stressitilaa entisestään.

Hyödyllisiin stressinhallintakeinoihin kuuluvat esimerkiksi ajankäytön organisointi ja liikunnan harrastaminen. Vuorokauden jakaminen kolmeen osaan, ja ajan varaaminen työlle tai opiskelulle, rentoutumiselle ja mielekkäille harrastuksille sekä unelle tukee jaksamista ja hyvää arkirytmiä. Liikunnan harrastaminen vahvistaa stressinsietokykyä ja rentouttaa, ja on yksi keskeisimmistä stressinhallintakeinoista. Myös terveellinen ja säännöllinen syöminen tukee hyvinvointia ja ehkäisee stressiä. Omaa suhtautumistaan stressaaviin asioihin voi kehittää. Asioiden vatvomisen ja murehtimisen sijaan kannattaa yrittää etsiä ratkaisukeinoja. Jos tuntee itsensä ja omat mahdollisuutensa säädellä stressiä, voi stressaaviinkin tilanteisiin suhtautua rauhallisesti, kun tietää että stressi liittyy tiettyihin tilanteisiin ja on ohimenevää, ja että osaa toimia jos kuormitus alkaa käydä liian suureksi.

Traumaperäisiä stressireaktioita ja -häiriöitä voi aiheutua järkyttävien kokemusten seurauksena. Akuutti stressireaktio voi syntyä merkittävän fyysisen tai psyykkisen rasituksen seurauksena. OIreet, kuten huomiokyvyn puute, suuttumus, vihamielinen tunnetila, epätoivo, tarkoitukseton yliaktiivisuus tai hallitsematon suru, alkavat yleensä 1 tunnin kuluessa tapahtuneesta. Oireet lievittyvät yleensä muutamassa päivässä. Hoidossa pyritään rauhoittelemaan stressireaktioita ja varmistamaan tarvittaessa terveydenhuollon ja läheisten tuki. Traumaperäinen stressihäiriö voi aiheutua poikkeuksellisen uhkaavan tai järkyttävän kokemuksen seurauksena. Tällöin henkilöllä on esimerkiksi jatkuvia ahdistavia muistikuvia tapahtuneesta, voimakkaita takautumia ja painajaisunia. Traumaperäisiä stressihäiriöitä hoidetaan niiden vaikeusasteesta riippuen opiskelu-, työterveys- ja perusterveydenhuollossa, psykiatrin toimesta tai psykiatrisessa erikoissairaanhoidossa. Hoito koostuu psykoterapiasta, jota tarvittaessa täydennetään lääkehoidolla.

Tee tehtävä 6.3, ja palaa sen jälkeen tämän aineiston lukuun 3. Kriisit.

Kriisit

Hyvin erilaisten elämäntapahtumien ja kokemusten seurauksena voi olla kriiisi, ja kaikki ihmiset kokevat elämässään jonkinlaisia kriisejä, vaikka niiden kokeminen onkin hyvin yksilöllistä. Normaaliin elämänkulkuun liiittyvien muutosvaiheiden johdosta saatamme kokea kehitys- ja elämäntilannekriisejä. Tällaisia kriisejä voi aiheutua haastavien elämäntilanteiden lisäksi myös positiivisista elämänmuutoksista.

Traumaattinen kriisi voi puolestaan aiheutua epätavallisen voimakkaasta ja normaalista poikkeavasta, järkyttävästä tapahtumasta, jota omat voimavarat eivät riitä kohtaamaan. Traumaattisen kriisin kokemus etenee yleensä vaiheittain. Vaiheita ovat shokkivaihe, reaktiovaihe, käsittelyvaihe ja uudelleen suuntautumisen vaihe.

Seuraavilla videoilla kuvaillaan kehityskriisejä sekä traumaattisen kriisin vaiheita. Katso videot ja tee sen jälkeen tehtävä 6.4.

Kriisit kuuluvat elämään (YTHS):

Toivo- Kriiseistä selviytymisen oma-apuohjelma nuorille. Kriisin vaiheet (Mielenterveystalo):