Title: Oppimismuotoilun periaatteet
Course: Mikrosisältöjen tuottaminen tiimityönä (Digivisio 2030) > Section: Miten tuottaa mikrosisältöä?

Miten suunnittelen mikrosisältöä tai kokoan kurssin mikro-oppimisen periaatteiden mukaisesti?  Samalla tavalla kuin tuottaisit minkä tahansa muun oppimiskokonaisuuden: huolellisen suunnittelun ja  oppimismuotoilun avulla.
Voit hyödyntää  oppimateriaalin tai kurssiin muotoilussa apuna eri viitekehyksiä, esimerkiksi ABC, Universal Design for Learning, Bloomin taksonomia ja Carpe Diem.

Buchem ja Hamelmann (2010) ovat määritelleet periaatteet, jotka auttavat rakentamaan mikro-oppimisesta saavutettavaa ja korkealaatuista:

- Muoto: Mikrosisältö tulisi muotoilla pieniksi annospaloiksi, joita on helppo silmäillä tai kuluttaa. Palasten pitäisi myös soveltua helposti eri digitaalisiin ympäristöihin.
- Rajaus: Kunkin mikrosisällön yksikön tulisi käsitellä selkeästi tiettyä aihetta tai ideaa ja esittää tiivis viesti, joka voidaan ilmaista yhdellä virkkeellä tai lyhyellä tekstillä, jotta viesti on selkeä ja johdonmukainen.
- Itsenäisyys: Yksiköiden tulisi toimia itsenäisinä, jotta oppijoiden ei tarvitse etsiä tietoa niiden ulkopuolelta. Tästä syystä on tärkeää tuntea konteksti ja kohdeyleisön aiemmat tiedot.
- Rakenne: Kukin mikrosisällön yksikkö pitäisi rakentaa niin, että siihen sisältyy olennaiset elementit, kuten otsikko, aihe, tekijä, päivämäärä, tägi ja URL.
- Linkkiosoite: Mikrosisältö tulisi muotoilla yhdeksi verkkoresurssiksi, johon pääsee tutustumaan suoraan linkkiä napsauttamalla.

Bloomin taksonomia

Bloomin taksonomia on kehikko koulutustavoitteiden luokitteluun. Se on arvokas väline tavoiteltujen osaamistavoitteiden pohtimiseen sekä niin opettajan kuin oppijankin tavoitteiden järjestämiseen.

Andersonin (2010) mukaan se auttaa sisällöntuottajia

- suunnittelemaan ja toteuttamaan asianmukaisen ohjeistuksen
- muotoilemaan toimivia arviointitehtäviä ja -strategioita
- varmistamaan, että ohjeistus ja arviointi vastaavat tavoitteita

ABC - Oppimisen muotoilumenetelmä

UCL Digital Educationin kehittämä ABC-menetelmä kokoaa opettajia yhteen ”oppimismuotoilutiimeiksi”, jotka ideoivat uusia ja arvioivat olemassa olevia opintojaksoja,  moduuleita ja ohjelmia innostavassa ja käytännönläheisessä työpajassa. Se perustuu ajatukseen kuudesta oppimisen tavasta, jotka ovat tiedon hankinta ja omaksuminen, tutkiva oppiminen, soveltava oppiminen, vuorovaikutus, yhteisöllinen oppiminen ja tuottaminen. Nämä tavat kartoitetaan yhteistyössä 90 minuuttia kestävässä työpajassa opittavan sisällön hahmottelemiseksi.

Materiaalit ovat ladattavissa tästä (linkki avautuu uuteen ikkunaan). Jos et halua järjestää työpajaa, voit käyttää materiaaleja erikseen ja laatia kuvakäsikirjoituksen omaa kurssiasi varten. Se on hyödyllinen tapa miettiä erilaisia osaamistavoitteita, -aktiviteetteja ja -materiaaleja.

Voit tutustua paremmin työpajaan ja ABC-menetelmän mukaiseen oppimismuotoiluun katsomalla alla olevan videon.

Universal Design for Learning -malli

Universal Design for Learning (UDL) -viitekehyksen tavoitteena on voimaannuttaa oppijoita, vaalia heidän kykyään osallistua aktiivisesti oppimiseen ja tehdä valintoja oppimistavoitteidensa saavuttamiseksi osallistavassa ja sitouttavassa oppimisympäristössä.

UDL soveltuu erityisen hyvin mikro-oppimisen ympäristöjen tai sisällön muotoiluun. Se haastaa perinteisen ajatuksen opettajasta ainoana auktoriteettina ja tarjoaa oppijoille tilan, jossa he voivat ymmärtää sisältöä vuorovaikutuksen ja pohdinnan keinoin. Sisällöntuottajien on kuitenkin tarkasteltava omia vinoutuneita käsityksiään ja ennakko-oletuksiaan ennen sisällön tuottamista voidakseen olla avarakatseisia ja luovia muodostaessaan osallistavia oppimisympäristöjä.

UDL-viitekehys on joustava lähestymistapa, joka tarjoaa konkreettisia ehdotuksia kurssien muotoiluun. Näitä ehdotuksia voidaan soveltaa mihin tahansa kurssiin, jotta kaikki oppijat voivat saada mielekkäitä ja haastavia oppimismahdollisuuksia ja osallistua niihin. (Cast 2024.)

Universal Design for Learning -suuntaviivat

Carpe Diem -menetelmä

Carpe Diem -menetelmä on yhteistyöhön perustuva lähestymistapa oppimismuotoiluun. Menetelmän tavoitteena on tuottaa vaikuttavia ja tulevaisuuteen suuntautuvia oppimiskokemuksia. Carpe Diem on erityisen hyödyllinen tarkasteltaessa mikro-oppimista ja mikrosisältöä, joissa tavoitteena on tuottaa lyhyitä, tarkasti kohdennettuja ja tiukasti kontekstiin sidottuja oppimateriaaleja.

The Carpe Diem  työkirja sisältää useita käytännöllisiä esimerkkejä. verkko-oppimateriaalin luomisesta. Se voi auttaa erityisesti seuraavissa työvaiheissa:

- Luonnostelu: Määrittele mikro-oppimisen yksiköiden tavoitteet ja oppimistulokset selvästi.
- Kuvakäsikirjoitus: Suunnittele oppimiskokemus visuaalisesti, jotta eri osat nivoutuvat toisiinsa saumattomasti.
- Prototyypin rakentaminen: Tuota pieniä, erillisiä oppimisaktiviteetteja (”e-tivities”), jotka voi toteuttaa nopeasti käytännössä.
- Palautteen kerääminen: Pyydä kollegoita tai oppijoita antamaan palautetta mikro-oppimisen palasista ja tee muutoksia palautteen perusteella.
- Toteutusten suunnittelu: Laadi tarkka suunnitelma mikro-oppimisen palasten toteuttamiseksi ja varmista, että tiimin kaikki jäsenet ovat sitoutuneet tehtäviinsä.

Lue lisää

Armstrong, P. (2010). Bloom's Taxonomy. Vanderbilt University Center for Teaching. Retrieved [01.10.2024] from https://cft.vanderbilt.edu/guides-sub-pages/blooms-taxonomy/
Bloom's Taxonomy image taken from: https://cft.vanderbilt.edu/guides-sub-pages/blooms-taxonomy/

Buchem, I, & Hamelmann, H. (2010). Microlearning: a strategy for ongoing professional development.

CAST (2024). Universal Design for Learning Guidelines version 3.0. Retrieved from https://udlguidelines.cast.org