Title: Textalternativ: Podcast: Teamlärarskap och gemensam innehållsproduktion
Course: Produktion av mikroinnehåll i ett team (Digivisio 2030) > Section: Hur producerar man mikroinnehåll i ett team?

I diskussionen deltar Hannele Rajaniemi, planerare vid Jyväskylä universitet, samt universitetslektorerna Jessica Hurme och Jaana Tikkala från Movi (Monikielisen akateemisen viestinnän keskus)

-------

Hannele Rajaniemi: Välkomna med till utbildningen inom Digivisio 2030-projektet, där vårt tema är produktion av mikroinnehåll och medieproduktion av god kvalitet i team. Infallsvinkeln i denna podd är teamlärarskap och gemensam innehållsproduktion. Jag är Hannele Rajaniemi från Jyväskylä universitet, och har här två gäster från Movi, Jessica Hurme och Jaana Tikkala. Tack för att ni ville komma och prata. Hannele Rajaniemi: Berätta kortfattat vad Movi är och vad ni gör.

Jaana Tikkala: Movi är en förkortning av orden monikielisen akateemisen viestinnän keskus (mångspråkig central för akademisk kommunikation), och vi utvecklar och ordnar kommunikations- och språkstudier både för examensstuderande och personalen och för personer i arbetslivet. Vi strävar efter att utveckla mångspråkig kommunikationskompetens av en så god kvalitet som möjligt och främjar således universitetets internationalisering och förverkligandet av dess språkpolitik.

Hannele Rajaniemi: Ni på Movi har redan länge arbetar i teamlärarskapets anda. Vad är teamlärarskap och hur har den organiserats hos er i praktiken?

Jaana Tikkala: För oss innebär teamlärarskap att man under studieperioden planerar och undervisar tillsammans med lärare i andra språk och kommunikation. Utgångspunkten har varit att på ett övergripande sätt utveckla studerandes kommunikationskompetens mot en egen sakkunskap.

Jessica Hurme: Vi undervisar inte till exempel konsten att uppträda eller grupparbeten på finska, svenska och engelska, utan målet med kurserna är att kompetensen utvecklas på ett övergripande sätt, så att lärandeuppgiften under kursen till exempel är produktion av ett projekt där idépappret görs på svenska, den egentliga planen på finska och sedan pitchar man på engelska. Då ansvarar hela lärarteamet för utvecklingen av de studerandes kompetens, allt från planeringen till handledning av studerandens lärande och undervisning av ämnesinnehåll.

Jaana Tikkala: I praktiken har teamlärarskapet organiserats så att lärarna sinsemellan kommer överens om ett tillräckligt antal teammöten för att planera kurshelheten och undervisningen tillsammans. Ibland innebär det också att det kan finnas flera lärare vid samma undervisningstillfälle på en gång, till exempel vid analys av engelskspråkiga gruppdiskussioner behövs en lärare i engelska och kommunikation och interaktion. Vid organisationens gemensamma möten har vi tillsammans också gestaltat lärandemålen och granskat inlärningsuppgifterna och studievägarna så att de inte är helt likadana, men är i linje med varandra. Dessutom sparrar olika team, till exempel team som ansvarar för undervisning av studerande inom handelsvetenskap och idrott, med varandra om kursernas ämnesinnehåll och genomförandet av undervisningen.

Hannele Rajaniemi: Det låter intressant. Hurdana erfarenheter har ni av teamlärarskap? Vad är det bästa och det mest utmanande med det?

Jaana Tikkala: Det bästa är kanske att vi kan kombinera sakkunskap från olika branscher såväl inom planeringen som i utvecklingen av studieperioderna. Teamarbete inspirerar också till att nå de gemensamma målen. I bästa fall når vi ett slags flow i planeringen och utvecklingsarbetet. Men när det finns flera lärare på plats är det förstås så att antalet idéer flerdubblas, på både gott och ont. Men å andra sidan har vi också kritiska ögon som granskar dem och gör det möjligt för oss att plocka ut de bästa idéerna för vidareutveckling.

Jessica Hurme: Och när vi tänker på utmaningar är ju teamlärarskap utmanande för lärarnas samarbets- och förhandlingsförmågor i och med att en lyckad lärandehelhet kräver tid, satsning och vilja att samarbeta från var och en. Jag skulle påstå att teamlärarskap inledningsvis också kräver anpassning till gemensamma verksamhetssätt och beredskap att kritiskt granska sin egen pedagogik. Och samarbete kräver alltid förmåga att motivera sina val, och flexibilitet och anpassning till de fattade besluten om innehåll och genomförandesätt. Alla lärare på Movi har samtidigt flera lärarteam och studieperioder, och det kan vara utmanande att inte förväxla saker och ting.

Hannele Rajaniemi: Om vi tänker på innehållsproduktion i team med flera lärare – ni har båda producerat webbimplementeringar för både examensstuderande och för kontinuerligt lärande: berätta hurdana innehåll ni har producerat och hur ni har gjort det tillsammans.

Jaana Tikkala: Vi har skapat hela kurser tillsammans som innehåller undervisningsmaterial såväl i videoformat som visuellt och skriftligt självstudiematerial. De studerande får ta till sig detta material på webben eller ansikte mot ansikte, lite beroende på studieperioden, i olika tillämpande inlärningsuppgifter. Oftast har vi en röd tråd, en större inlärningsuppgift, som omfattar helheter av flera förmågor som vi sedan delar upp i mindre deluppgifter och övningar med syftet att gå mot den större inlärningsuppgiften.

Jessica Hurme: Och i praktiken har vi lyckats producera dessa studieperioder tillsammans genom aktivt samarbete ända från den ursprungliga idén. Vi har diskuterat mycket och fäst uppmärksamhet vid att dessa diskussioner också dokumenteras exakt så att vi kan återkomma till dem.  Vi har gjort mycket tillsammans, men vi delar också upp det övergripande målet i mindre bitar som vi sedan främjar på egen hand, och sedan är det lättare att tillsammans återkomma till att bedöma vad vi har åstadkommit och börja med vidareutvecklingen. Vi har också fått hjälp med detta tankesätt från olika arbetsmetoder för visualisering och gestaltning av tankarna, såsom till exempel ABC-modellen eller olika arbetsformer med post-it-lappar.

Hannele Rajaniemi: Hurdana redskap eller utrymmen har ni använt här vid Jyväskylä universitet?

Jessica Hurme: Vi har använt en blandning av distansundervisningsapparater och utrymmen. Och även universitetets olika inlärningsmiljöer och system, såsom Moodle med dess alla egenskaper, och naturligtvis Zoom och Moniviesti. Ibland har vi besökt filmnings- och ljudinspelningsstudiorna för att göra videor. Och i Movis lärarteam har vi ganska mycket kompetens inom webbpedagogik, olika tekniker och tillgänglighet, vilket har varit en stor fördel i produktionen av dessa kurser. De digitala tjänsterna har alltid tillhandahållit stöd och hjälp om man inte har hittat en lösning på problemet inom det egna teamet.

Hannele Rajaniemi: Vad bör man beakta vid gemensam innehållsproduktion? Hurdana utmaningar bör man förutse och planera för på förhand?

Jaana Tikkala: Det är särskilt viktigt att komma överens om gemensamma verksamhetssätt vid gemensam innehållsproduktion. Man måste tänka på hur och var man kommunicerar, hur möten dokumenteras, och som Jessica Hurme sa tidigare, var till exempel material och idéer förvaras så att alla teammedlemmar har tillgång till de uppgifter de behöver.  Det är också viktigt att tillräckligt ofta ha gemensamma möten och däremellan självständigt främja arbetet så att man i teamet kan utnyttja feedbacken i olika arbetsskeden. Projekthantering har varit viktigt för oss, dvs. i gemensam innehållsproduktion är det särskilt viktigt att de olika skedena schemaläggs och att man håller sig till överenskomna tidtabeller.

Hannele Rajaniemi: Ni nämnde redan ABC-metoden. Det är alltså ett verktyg för att utforma lärandet, att snabbt gör ett visuellt manus för lärstigen. Kan ni berätta hurdana erfarenheter ni har av denna metod och skulle ni rekommendera den för andra?

Jessica Hurme: Ja, vi har positiva erfarenheter av den här metoden. Vi upplever att den har påskyndat och effektiviserat arbetet så att lärarteamet inte längre separat behöver förhandla om hur vi ska framskrida i arbetsprocessen och hurdana metoder vi ska använda. ABC-metoden i sig ger ramarna till arbetet, varvid teamet snabbt kan komma till kärnan i det hela, dvs. kursplaneringen. Vi har alltid dokumenterat planerna i till exempel Flinga, dvs. i viss mån har vi anpassat den ursprungliga metoden en aning enligt våra behov, så att vi som team kan fortsätta planeringen vid en annan tidpunkt. Och jag skulle rekommendera att alla bekantar sig med ABC-metoden och tar reda på om den kunde tillämpas för de egna behoven.

Hannele Rajaniemi: Slutligen, vilka tankar skulle ni vilja lyfta fram för lärare som är intresserade av teamlärarskap eller gemensam innehållsproduktion?

Jaana Tikkala: Vi vill varmt uppmuntra var och en till denna form av gemensam lärarskap och innehållsproduktion, eftersom vi anser att det i bästa fall är väldigt givande och leder till ett bättre slutresultat när flera ögonpar deltar. Samtidigt har man möjligheten att lära sig av andra och om sig själv och den egna kompetensen. Man måste dock komma ihåg att det är viktigt att få resurser för innehållsplaneringen och -produktionen – vi har som tur haft en bra chans, för vi har fått resurser för planeringen, och utan dem skulle vi ha startat från noll, vilket skulle ha varit ganska belastande vid sidan om det egna arbetet.

Hannele Rajaniemi: Tack så mycket Jessica Hurme och Jaana Tikkala för era åsikter. Jaana Tikkala: Tack
Jessica Hurme: Tack.