Title: 2.4. Saimaan luonto
Course: Sydän Saimaalla Geopark osaaja > Section: 2. Paikallinen geologia ja luonto

Kun tutustut Saimaaseen, huomaat sen maiseman olevan monipuolinen ja vaihteleva. Pohjoisessa järvialue pirstoutuu sokkeloiseksi vesistölabyrintiksi, sillä kallioperä on ruhjeiden ja murrosten rikkomaa.

Ympäristö – Saimaan maiseman luonne

Kun tutustut Saimaaseen, huomaat sen maiseman olevan monipuolinen ja vaihteleva. Pohjoisessa järvialue pirstoutuu sokkeloiseksi vesistölabyrintiksi, sillä kallioperä on ruhjeiden ja murrosten rikkomaa. Eteläisellä Saimaalla maisemaa hallitsevat Salpausselät ja harjut, jotka luovat pitkät hiekkarannat ja harjusaarien jonot laajojen selkävesien keskelle. Näiden piirteiden taustalla on jääkauden muovaama maaperä ja kallioperä.

Saimaan vesistöt ovat kirkasvetisiä ja niukkaravinteisia, mikä tekee niistä erinomaisen puhtaita. Suurimpia järvialtaita ovat Luonteri, Lietvesi, Yövesi ja Suur-Saimaa, ja syvin kohta, 82 metriä, sijaitsee Yövedellä. Veden karuutta kuvaavat pohjalehtiset vesikasvit, kuten lahnaruohot ja nuottaruoho, jotka viihtyvät kirkkaissa vesissä. Rannat ovat usein karuja, mutta suojaisissa lahdissa kasvaa järviruokokasvustoja.

Maisemaa hallitsevat metsät, sillä lähes 90 % alueen maa-alasta on metsätalousmaata. Mänty on yleisin puulaji, mutta kuusi ja lehtipuut täydentävät metsien monimuotoisuutta. Alueella esiintyy myös harvinaisia luontotyyppejä, kuten harjujen paahdeympäristöjä, rantasoita ja boreaalisia luonnonmetsiä. Kasvillisuus kuuluu eteläboreaaliseen vyöhykkeeseen, ja lajistossa näkyy sekä itäisiä että eteläisiä piirteitä. Saaristossa kaskeamisen ja laidunnuksen jäljet näkyvät edelleen rehevinä lehtisekametsinä.

Harjusaarten kasvillisuus on karua ja mäntyvaltaista, mutta niillä kasvaa myös harvinaisia lajeja, kuten hietaneilikkaa ja kangasvuokkoa. Jääkauden jälkeen Suomen metsät kehittyivät vähitellen tundrasta koivuvaltaisiksi lehtimetsiksi, ja myöhemmin mänty ja kuusi valtasivat alaa. Lämpimän ilmastokauden aikana lehtipuut, kuten tammi ja lehmus, levisivät laajalle, mutta ilmaston viilentyessä havupuut yleistyivät ja turvesoiden kehitys voimistui.

Nykyinen Saimaan maisema on siis jääkauden jälkeisten ilmastovaiheiden ja ihmisen toiminnan muovaama kokonaisuus, jossa kirkkaat vedet, harjut ja metsät muodostavat ainutlaatuisen ympäristön.