Title: III Antiikin aika: kreikkalaiset ja roomalaiset
Course: HI01- oppikirjaton kurssi > Section: III Antiikin aika: kreikkalaiset ja roomalaiset

Antiikin aika käsitti vuosisadat noin vuosien 500 eKR ja 500 jKr välillä.

Varhaiset korkeakulttuurit levittivät maanviljelyksen ja muut keksintönsä kauas rajojensa ulkopuolelle, myös Välimeren rantoja pitkin länteen ja pohjoiseen. Tällä tavalla Välimeren alueesta tuli uuden kulttuurin, antiikin kulttuurin kehto. Monesti länsimaiden historian ajatellaan alkaneen juuri antiikin ajan maailmasta, mutta sen pohja oli luotu jo Lähi-Idän korkeakulttuureissa. Jopa ensimmäinen aakkosto kehitettiin Aasian puolella, nykyisen Libanonin alueella, foinikialaisten toimesta noin 1000 eKr. Kreikkalaiset ja roomalaiset vain muokkasivat sen omaan kieleensä sopivaksi, minkä jälkeen nykyajan länsimaiseeen sivilisaatioon saakka ovat periytyneet latinalaiset ja kreikkalaiset aakkoset.

Välimeri oli antiikin kulttuurin keskiössä. Se mahdollisti kaupankäynnin ja sodankäynnin, koska tuotteita ja sotajoukkoja voitiin kuljettaa merta pitkin laivoilla huomattavasti helpommin kuin maalla. Toki meri tarjosi myös kalaa ja äyriäisiä ravinnoksi rantojensa asukkaille. Ensimmäisiä kauppiaskansoja olivat Kreetan saaren minolaiset ja Libanonin alueen foinikialaiset. Foinikialaiset perustivat siirtokuntia, kuten Karthagon, kaupankäynnin tukikohdiksi.

 Antiikin aika alkoi noin 1000 eKr ja jatkui vuoteen 500 jKr. Sen alkuna voidaan pitää sitä, kun kreikkalaiset syrjäyttivät foinikialaiset Välimeren kaupan valtiaina 800-700-luvuilla eKr. Kreikkalaisten kauppapaikkojen ja siirtokuntien verkosto oli siihenastisista laajin ulottuen Gibraltarilta lännessä Mustallemerelle saakka idässä. Ensimmäinen suuri imperiumi, Persia, kärsi persialaissodissa tappion itseään puolustaville kreikkalaisille. Eräs historian tunnetuimmista valloittajista, Aleksanteri Suuri, miehitti jopa Aasian puolelta valtavan Persian valtakunnan, jonka alueelle kreikkalainen kulttuuri levisi ja muuntui hellenistiseksi sekakulttuuriksi.

Antiikin kreikkalaisten kolmisoutulaivat olivat aikansa kehittyneimpiä tappokoneita. Kreikkalaisten kauppa- ja sotilasmahti perustuikin laivanrakennus- ja merisodankäyntitaidolle.

Allaolevassa kartassa näkyvät kreikkalaisten kaupunkivaltioot ja niiden siirtokunnat sinisellä, vihreällä ja keltaisella ja muut kuningaskunnat eri värein. Punaisella värillä on merkitty kreikkalaisten merkittävimmän kilpailijan, foinikialaisten, emäkaupunkien alueet nykyisen Libanonin ja Palestiinan alueella sekä siirtokunnat itäisellä Välimerellä.

Kreikan jälkeen Roomasta legioonineen tuli Välimeren mahtitekijät, joka musersi sotilaallisella voimalla yksi toisensa jälkeen kaikki muut kaupunkivaltiot ja valtakunnat. Roomasta tuli imperiumi, joka paitsi hallitsi Välimeren rantoja(Mare nostrum, eli meidän meremme, oli roomalaisten nimi Välimerelle), myös valloitti alueita Brittein saarilta Egyptiin ja Syyriaan saakka. Viimeinen valloitus oli sivumenen sanottuna Dacia eli Daakia, nykyinen Romania, jonka kieli muistuttaa edelleen latinaa!

Rooma hyötyi valloituksista, koska jatkuva sotiminen toi mukanaan jatkuvan sotasaaliin virran pääkaupunkiin. Sodissa otettiin orjia ja ryöstettiin kokonaisia kaupunkeja. Rooman provinssiksi liittämisen jälkeen alue tuotti verotuloja. Uudet valtakunnan asukkaat ja uusi maanviljelymaa kasvattivat myös taloutta ja verotuloja. Samoin lisääntynyt kaupankäynti vaurastutti uusia alueita ja koko valtakuntaa, mutta etenkin Roomaa.

Rooman kukoistusaikaa olivat varhaisen keisarikauden vuodet alkaen siitä asti, kun Augustus tuli keisariksi 27 eKr ja päättyen Marcus Aureliuksen hallitsijana kelvottoman pojan Commuksen salamurhaan 192 jKr. Tätä aikaa, jolloin Roomassa oli sisäinen rauha, kutsutaan Pax Romanaksi, roomalaiseksi rauhaksi. Sen aikana imperiumin kaikki osat kävivät kauppaa keskenään ja kukin alue erikoistui itselleen luontevimpaan tuotantoon, esimerkiksi Egypti oli esimerkiksi imperiumin vilja-aitta. Kaupankäynti oli vapaata imperiumin yhtenäisellä ja rauhallisella talousalueella ja ihmiset ja tavarat kulkivat roomalaisia teitä pitkin.

Rooman valtakunnan kasvu ja pitkäaikaisuus perustui sen armeijan eli legioonien sotilaalliseen voimaan ja taitoon, mutta myös Rooman taitavaan hallintoon ja ylivertaiseen rakennustaitoon. Rooman valtakuntaan kuuluminen oli yksinkertaisesti edullista, koska etenkin keisariajalla provinsseihin rakennettiin akvedukteja eli vesijohtoja jopa osin valtionvaroin. Roomalainen kulttuuri, johon kuuluivat taiteen ja kirjallisen sivistyksen ohella kylpylät, gladiaattoritaistelut ja hevosvaljakkokisat, oli houkuttelevaa vetovoimatekijä roomalaistumiselle. Provinssien asukkaat roomalaistuivatkin pikku hiljaa.

Kuvalähteet: Wikipedia

- Kartta Kreikan ja Foinikian vaikutuspiiristä Välimerellä ja muista valtakunnista:  Javierfv1212- Own work (Original text: self-made), Public Domain, https://commons.wikimedia.org/w/index.php?curid=18186718
- Antiikin Rooman kartta (Jani Niemenmaa CC BY-SA 3.0)