Title: Tiivistelmä: Pohjoismainen hyvinvointivaltio
Course: YH01 -Suomalainen yhteiskunta -oppikirjaton kurssi > Section: Hyvinvointiyhteiskunta

Pohjoismainen hyvinvointivaltio tarkoittaa sitä, että valtio takaa kaikille perusturvan, eli koulutuksen, terveydenhoidon ja sosiaalipalvelut. Lisäksi valtio takaa kaikille perustoimeentulon tulonsiirroilla, joilla valtio ja kunnat siirtävät rahaa kansalaisille. Universaalius tarkoittaa sitä, että ainakin osa palveluista ja etuuksista koskee kaikkia: lapsilisä, päivähoito, julkinen terveydenhuolto, ilmainen koulutus, kouluruoka ja niin edelleen. Pohjoismaisessa hyvinvointivaltiossa osa etuuksista ja palveluista ei ole universaaleja, vaan tarveharkintaisia, kuten toimeentulotuki, työmarkkinatuki ja asumistuki, joiden saaminen riippuu elämäntilanteesta ja tulotasosta.

Sosiaaliturvaan kuuluu kolme selvästi erillistä lajia...

- sosiaalivakuutukset: työntekijät - ja työnantajat maksavat, esimerkiksi ansiosidonnaisen työttömyys-, sairaus- ja eläketurvan.
- terveydenhuolto, joka tosin ei ole täysin ilmaista. Suomessa julkinen terveydenhuolto on kuitenkin huomattavan edullista, jos sitä vertaa esimerkiksi liberaalin hyvinvointivaltion Yhdysvaltojen vastaavaan.
- sosiaalipalvelut: lastensuojelu ja muu sosiaalitoimen toiminta mukaan lukien päivähoito ja vanhusten hoito.

Asuntopolitiikka(esimerkiksi Arava-asuntojen lainoitus valtiolta, että saataisiin pienituloisemmille edullisia asuntoja, ja muutenkin kunnalliset vuokra-asunnot), toimeentulotuki, lapsilisä ja opintotuki sekä työmarkkinatuki ovat esimerkkejä edelle mainittuihin jakoihin kuulumattomista hyvinvointivaltion sosiaaliturvasta ja sosiaalipolitiikasta.

Perusajatus suomalaisessa hyvinvointivaltiossa on universaalius: kaikki saavat todennäköisesti jossain elämänsä vaiheessa tukea yhteiskunnalta, eivät vain kaikista huono-osaisimmat hätäapua äärimmäisessä hädässä. Kaikille siis tarjotaan perustoimeentulo, samat mahdollisuudet menestyä esimerkiksi koulutuksen puolesta ja tuloerojen tasaamiseen pyritään tietoisestikin progressiiivisella verotuksella.

Suomessa tuloerot ovat kasvaneet ja köyhien määrä lisääntynyt 1990-luvun lamasta lähtien (600 000 elää köyhyysrajan alla)

- hyvinvointivaltion leipäjonot: onko sillä siis rahoituskriisi, kun ruokaakaan ei riitä köyhimmille?
- 1990-luvun lama johti leikkauksiin kaikista etuuksista ja palveluiden rahoituksesta sekä asiakasmaksujen nostoon esimerkiksi julkisessa terveydenhoidossa.
- valtion liian suuret kulut vai liian alhaiset tulot, eli alennetut verot? Veronalennuksia jaettu jo 30 vuotta, 1990-luvun lamasta lähtien.
- globalisaatio vie työpaikat ja työntekijät halvempiin maihin? Syntyykö uusia?
- verokilpailu estää nostamasta veroja, koska silloin yritykset lähtevät Viroon, Ruotsiin, Saksaan tai Kiinaan? Pitääkö väite paikkaansa, vai onko se vain pahin mahdollinen uhkakuva?
- Kestääkö hyvinvointivaltio syrjäytymisen? Moni nuori ei usko päsevänsä töihin, vaikka ehkä koulutustakin löytyisi.
  - “passivoivuus” , “kannustinloukku” ja muut ongelmat
  - mielenterveysongelmat ja työttömyys voivat aiheuttaa syrjäytymistä niin nuorilla kuin vanhemmillakin
  - ratkaisuja: nuorisotakuu, työttömien aktivointimallit, perustulo, yleistuki

Pohjoismainen hyvinvointivaltion malli ei ole kuitenkaan ainut mahdollinen. Liberaali hyvinvointivaltio tarkoittaa esimerkiksi Yhdysvaltoja ja Iso-Britanniaa, joissa on joitakin julkisen vallan tarjoamia etuuksia tai palveluita, mutta pääsääntöisesti sosialaiturva nojaa yksityisiin vakuutuksiin. Isossa-Britanniassa esimerkiksi on ilmainen terveydenhoito, mutta sosiaalietuudet ovat pieniä tai olemattomia. Yhdysvalloissa taas terveydenhuolto pohjautuu itse maksettaviin terveysvakuutuksiin, eikä julkista terveydenhuoltoa ole. Liberaaleissa hyvinvointivaltioissa korostetaankin yksilön omaa vastuuta. Mannermaisessa mallissa taas sosiaaliturva on vahvasti sidoksissa työsuhteeseen, vaikka onkin lakisääteistä. Työnantaja huolehtii siis työntekijän ja hänen perheensäkin sosiaaliturvasta ja valtion rooli on pienempi. Etelä-Euroopan Välimeren maiden ns. konservatiivisessa hyvinvointivaltion mallissa taas päävastuu sosiaaliturvasta on perheellä ja suvulla sekä osin katolisella kirkolla, jolla on päiväkoteja.