Title: 3. Suomen kielen erot eri puhujien kielessä: sosiaalinen vaihtelu
Course: Kielitietoa ja kulttuuria - ruotsin kielen opinnot korvaava kurssi

Osion tavoitteet ja arviointi

Tavoitteena T1

- Teen havaintoja esimerkiksi eri-ikäisten käyttämästä sanastosta ja kielen muodoista arkipuheessa.

Tavoitteena H3

- Teen havaintoja esimerkiksi eri-ikäisten käyttämästä sanastosta ja kielen muodoista arkipuheessa.
- Teen jonkin verran havaintoja kielen sosiaalisesta vaihtelusta omalla alallani.

Tavoitteena K5

- Teen itsenäisesti havaintoja ja päätelmiä esimerkiksi eri-ikäisten käyttämästä sanastosta ja kielen muodoista arkitilanteissa.
- Teen itsenäisesti havaintoja ja päätelmiä kielen sosiaalisesta vaihtelusta omalla alallani.

Sosiaalinen vaihtelu

Kielen sosiaalinen vaihtelu on kielen muuttumista puhujan sosiaalisen taustan mukaan. Esimerkiksi eri-ikäiset, eri ammateissa työskentelevät ja erilaisen koulutuksen opiskelleet käyttävät kieltä usein eri tavoin. Kielen piirteitä valitsemalla yksilö voi myös korostaa kuuluvansa tiettyyn ryhmään ja olevansa tietynlainen. Esimerkiksi nuori voi käyttää ikäistään vanhemmalle tyypillistä kieltä ja toisaalta jo keski-ikäinen saattaa puhua nuorille tyypillisellä tavalla.

Sosiaalisen vaihtelun muoto on myös slangi, joka tarkoittaa tiettyyn ryhmään kuuluvien tyypillistä tapaa käyttää kieltä. Esimerkiksi eri alojen ammattilaisilla ja harrastajilla on omanlaisensa puhetapa ja ammattiin ja harrastukseen liittyvien välineiden ja verbien sanasto, joka viestii tietyn alan asiantuntijuudesta. Ammattialan slangiin viitataan myös termillä jargon. Muiden kuin alan ammattilaisten ja harrastajien voi olla hankalaa ymmärtää kyseisen ammattialan kieltä. Siksi tietyn ammattislangin käyttö tuo alan ammattilaisten keskuuteen yhteenkuuluvuutta.

Slangi

- on tietyn ryhmän kielimuoto: ikä-, harrastus ja ammattiryhmän tapa käyttää kieltä
    - nuorisolangi
    - ammattislangi eli jargon
    - sotilasslangi, inttislangi...
- viittasi alun perin Stadin slangiin
    - työväenluokan poikien käyttämä puhetapa
    - syntyi Helsingissä 1890-luvulla
    - halveksuttiin ja yhdistettiin alaluokkaisuuteen
    - oli yhteinen kieli Helsingin suomen- ja ruotsinkielisille
- koskee ennen kaikkea kielen sanastoa ja tyyliä
- on lainannut kielen muodot murteista
- muuttuu jatkuvasti.